Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

404/9085/25

05.03.2026 року м. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Воронкової І.Г.

при секретарі судового засідання Джуській Л.О.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача три відсотки річних в сумі 2896,01 грн. та інфляційні втрати в сумі 9556,04 грн., які нараховані за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 року відповідно до ст. 625 ЦК України на суму простроченої заборгованості за грошовими зобов`язаннями згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда по справі № 2-565/11 у загальній сумі 12452,05 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що зазначене рішення суду про стягнення з відповідача кредитної заборгованості згідно договору від 19.09.2007 року в сумі 19706,29 грн. знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця, виконавче провадження № 68610720, відповідач його не виконав до даного часу, тому позивач змушений звертатися до суду з даним позовом.

На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої із сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.01.2010 року заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда у справі № 2-565/11 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 19706,29 грн. та судові витрати (а.с. 5).

На підставі зазначеного рішення 01.07.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда виданий виконавчий лист (а.с. 6), який знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця Городецької Ю.С. станом на 22.08.2025 року (на день подачі даного позову до суду) (а.с. 18-19).

Як вбачається з ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.07.2019 року, по справі № 2-565/11 було замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство Дельта Банк () на його правонаступника - ТОВ Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку () у виконавчому провадженні по справі № 2-565/11 за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_1 про стягнення боргу (а.с. 16-17), на підставі договору про відступлення прав вимоги від 11.05.2019 року (а.с. 12-13).

Під час розгляду вказаної справи про заміну сторони виконавчого провадження судом було встановлено, що ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.03.2013 року замінено сторону виконавчого провадження по справі № 2-565/11 за позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Публічне акціонерне товариство «Дельта банк».

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Відповідно до статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року в справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19).

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір у сумі 3028 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" (04052, м. Київ, вул. Глибочицька, 40х, ), нараховані за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 року відповідно до ст. 625 ЦК України на суму простроченої заборгованості за грошовими зобов`язаннями згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда по справі № 2-565/11: три відсотки річних в сумі 2896,01 грн. та інфляційні втрати в сумі 9556,04 грн., а всього в сумі 12452,05 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова установа "Європейська факторингова компанія розвитку" судові витрати за сплату судового збору в сумі 3028 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Г. Воронкова