Справа № 953/6547/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2026 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Муратової С.О.,

за участю секретаря Драгана О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 20.11.2025 (справа №953/6547/23), -

встановив:

До Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана заява, в якій заявник просить розстрочити виконання постанови Харківського апеляційного суду від 20.11.2025 у справі №953/6547/23 у частині стягнення з нього на користь АТ КБ «Приватбанк» загальної суми заборгованості у розмірі 202368,80 грн. строком на 36 місяців до 20.01.2029 включно; встановити графік погашення заборгованості шляхом сплати рівних щомісячних платежів на рахунок АТ КБ «Приватбанк».

На обґрунтування заяви зазначає, що постановою Харківського апеляційного суду від 20.11.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: рішення Київського районного суду м. Харкова від 17.03.2025 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково, а саме вирішено: стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 03.12.2018 у розмірі 200763 грн 65 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1605 грн 15 коп.; в іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено; в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживача: визнання недійсним договору відмовлено. Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню з нього на підставі вказаного рішення суду у справі №953/6547/23 становить 202368 грн 80 коп. Загальновідомим є той факт, що з 24.02.2022 в Україні діє правовий режим воєнного стану унаслідок збройної агресії російської федерації. Він, як фізична особа, що проживає та працює у м. Харкові, фактично не має можливості отримувати дохід у розмірі, достатньому для одноразової сплати усієї суми боргу. Його матеріальний стан є скрутним, дохід є нестабільним та використовується переважно на забезпечення базових потреб (оплата житла, харчування, комунальних послуг тощо). Водночас, він усвідомлює обов?язковість виконання постанови Харківського апеляційного суду від 20.11.2025, не має наміру ухилятися від виконання судового рішення та має намір погасити заборгованість у повному обсязі, однак враховуючи, що він не має обсягу прибутку, що дозволив би акумулювати достатню суму коштів для виконання рішення суду та сплати 202368,80 грн. одним платежем, він змушений звернутися до суду з цією заявою. Вважає, що реальною для нього є сплата боргу за рішенням суду у даній справі упродовж 36 місяців рівними частинами.

В судове засідання заявник не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до канцелярії суду 23.02.2026 надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якому він просить провести судове засідання за його відсутності, вказану заяву підтримує (а.с. 26).

В судове засідання представник АТКБ «Приватбанк» не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17.03.2025 позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 03.12.2018 у розмірі 257613 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3948,69 грн.; в іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено; в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживача: визнання недійсним договору відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 20.11.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Київського районного суду м. Харкова від 17.03.2025 скасовано та ухвалено нове судове рішення; позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 03.12.2018 у розмірі 200763 грн 65 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1605 грн 15 коп.; в іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено; в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживача: визнання недійсним договору відмовлено.

ОСОБА_1 на підтвердження свого фінансового стану надано довідку АТ «Приватбанк» від 24.11.2025 №H6VJK2KV8UDA8HFG, згідно якої ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 по 23.11.2025, станом на лютий 2024 року має заборгованість на кінець періоду -257613,59 грн. (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися.

Вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи із вимог ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Таким чином, підставою для відстрочення та розстрочення виконання рішення є обставини, що ускладнюють виконання цього рішення. У вирішенні питання про відстрочення та розстрочення виконання рішення враховуються відсутність вини боржника у створенні обставин, що ускладнюють виконання рішення, тимчасовість перебування боржника у такому стані, а також мають бути враховані права стягувача.

Окрім того, вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Відповідачем ОСОБА_1 надані докази, які підтверджують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення, а саме надано документи, які свідчать про його матеріальний стан.

Також, суд враховує те, що розстрочення виконання рішення суду не буде створювати занадто привілейовані умови для ОСОБА_1 оскільки такі дії заявника спрямовані саме на забезпечення виконання рішення суду і на відновлення порушених прав позивача.

З огляду на викладене, суд вбачає підстави для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 та розстрочення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 20.11.2025 (справа №953/6547/23) щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 03.12.2018 у розмірі 200763 грн 65 коп., та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1605 грн 15 коп., на строк 12 (дванадцять) місяців, з дати набрання законної сили цією ухвалою, рівними платежами по 16864,07 грн., щомісяця.

При цьому, не підлягає задоволенню заява ОСОБА_1 в частині розстрочення виконання постанови на 36 місяців, оскільки, згідно ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

На підставі ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 55, 260, 435, 446 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Харківського апеляційного суду від 20.11.2025 (справа №953/6547/23) задовольнити частково.

Розстрочити виконання постанови Харківського апеляційного суду від 20.11.2025 (справа №953/6547/23) щодо стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 03.12.2018 у розмірі 200763 грн 65 коп., та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1605 грн 15 коп., на строк 12 (дванадцять) місяців, з дати набрання законної сили цією ухвалою, рівними платежами по 16864 (шістнадцять тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн. 07 коп., щомісяця.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud.

Суддя Муратова С.О.