КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/6638/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамант 17», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільський піщаний кар`єр», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів та скасування актів прийому-передачі нерухомого майна, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кравченко Олени Михайлівни на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2025 року в складі судді Журавського В. В.,

встановив:

08.07.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамант 17» (далі - ТОВ «Діамант 17»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільський піщаний кар`єр» (далі - ТОВ «Бориспільський піщаний кар`єр»), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів та скасування актів прийому-передачі нерухомого майна.

Протокольною ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2025 року ОСОБА_6 залучено до участі у справі в якості співвідповідача.

26.11.2025 ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про зупинення розгляду справи до припинення його перебування у складі Збройних Сил України.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2025 року зупинено провадження у вказаній справі до припинення перебування ОСОБА_2 на військовій службі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Зупиняючи провадження в даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що з 24 лютого 2022 року в Україні введено правовий режим воєнного стану, який триває до теперішнього часу. Факт проходження відповідачем ОСОБА_7 військової служби в період дії воєнного стану є об`єктивною обставиною, що перешкоджає його участі в розгляді справи, а також відсутність його волі щодо продовження розгляду справи.

04.01.2026 представник ОСОБА_1 - адвокат Кравченко О. М. через підсистему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2025 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про зупинення провадження та продовжити розгляд справи по суті.

Вважає, що підставою для скасування ухвали суду першої інстанції є порушення принципу правової визначеності та заборони повторного вирішення процесуального питання. Так, у межах цієї ж справи питання процесуальної участі сторін та можливості продовження розгляду справи вже було предметом судового розгляду.

Суд першої інстанції, задовольняючи повторне клопотання відповідача ОСОБА_2 , фактично повторно вирішив ідентичне процесуальне питання без встановлення нових обставин, що є неприпустимим.

Зазначив, що сам факт перебування сторони на військовій службі не є безумовною підставою для зупинення провадження, якщо така сторона може реалізовувати свої процесуальні права через представника.

Одночасно з цим, зупинення провадження на невизначений строк фактично позбавляє позивача доступу до правосуддя.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористалась.

Відповідно до положень частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає не задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи (пункт 10 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Дотримання розумних строків розгляду справи є важливим та одним з пріоритетних принципів цивільного судочинства. Поряд із цим існують обставини, за яких суд має право або ж зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення.

Зупинення провадження у справі не повинне розглядатися як невиправдане затягування строків розгляду справи і застосовується лише за обставин, визначених процесуальним законом в інтересах виконання завдань судочинства.

Дотримання судом процесуальних норм під час зупинення провадження у справі сприяє дотриманню принципу юридичної визначеності, оскільки сторони мають право очікувати, що ці норми будуть застосовані.

У цивільному процесі підстави зупинення провадження регламентовані статтями 251 та 252 ЦПК України.

Стаття 251 ЦПК України встановлює обов`язок для суду зупиняти провадження у справі на відміну від статті 252 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При зверненні до суду з клопотання про зупинення провадження у справі, ОСОБА_2 зазначав, що з 29 червня 2024 року по теперішній час проходить військову службу після призову під час мобілізації у складі Національної гвардії України та приймає безпосередньо участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. В поданому клопотанні посилався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі № 754/947/22 (провадження № 14-74цс25).

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 листопада 2025 року у справі №754/947/22 висновано, що:

«117. Отже, під час застосування правил пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм права, визначених у пункті 3 частини першої статті 227 ГПК України та в пункті 5 частини першої статті 236 КАС України, судам потрібно виходити з такого:

1) з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан»;

2) упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі;

3) якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), права якого захищають положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні.

Відповідно до довідки від 21.11.2025 №607, виданої начальником служби кадрової роботи військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_2 дійсно проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України АДРЕСА_1 .

Ураховуючи, що з 24 лютого 2022 року в Україні введено правовий режим воєнного стану, внаслідок чого Збройні Сили України як цілісна структура були переведені на організацію і штати воєнного часу, а також беручи до уваги факт проходження відповідачем військової служби в період дії воєнного стану, який є об`єктивною обставиною, що перешкоджає його участі в розгляді справи, і відсутність беззастережної волі військовослужбовця ОСОБА_2 щодо продовження розгляду справи, апеляційний суд вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції такою, що відповідає вимогам пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно задоволення повторного клопотання відповідача про зупинення провадження у справі без встановлення нових обставин.

З матеріалів справи вбачається, що 17.09.2024 до суду першої інстанції найшло клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі до припинення його перебування у складі Збройних Сил України.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2025 року в задоволенні вказаного клопотання відмовлено, з огляду на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 27 лютого 2023 року у справі №380/7845/21.

У вказаній постанові висловлено позицію про те, що для вирішення питання про зупинення провадження недостатньо самого факту введення воєнного стану і формального перебування сторони у складі Збройних Сил України, оскільки не кожен структурний елемент в складі Збройних Сил України переведений на воєнний стан, тобто виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

Разом з тим, на момент винесення оскаржуваної ухвали, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 листопада 2025 року у справі №754/947/22 зроблено висновок, що з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Слід зауважити, що у випадку наявності декількох різних висновків Верховного Суду, суди мають керуватися саме останньою правовою позицією. Даний підхід узгоджується з принципом єдності судової практики та динамічного тлумачення норм права.

Зокрема, у постанові від 12 листопада 2025 року у справі №754/947/22 Велика Палата Верховного Суду сформулювала оновлений підхід, який фактично відступає від раніше викладених висновків. Така практика відображає актуальний стан правозастосування, а тому саме вона підлягає застосуванню в даному випадку.

З огляду на те, що вказаний висновок Верховного Суду щодо застосування норм права було викладено після розгляду судом заяви ОСОБА_2 від 06 вересня 2024 року, подання останнім повторно заяви про зупинення провадження у справі не може бути розцінено судом як зловживання процесуальними правами.

Можливість представлення інтересів відповідача представником може бути враховано судом лише в тому випадку, якщо особа, яка перебуває на військовій службі, надає на згоду на ведення справи представнику і не вказує на необхідність зупинення провадження у справі.

Згоди на ведення справи його представником ОСОБА_2 суду не надавав.

Суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права, вірно оцінив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача на військовій службі у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Відповідно до положень статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кравченко Олени Михайлівни залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук