Справа № 444/4789/25
Провадження № 2/444/534/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

секретар судового засідання Сенько М.-Ю.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті ЖовкваіЛьвівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 02 вересня 1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , мобільний телефон: НОМЕР_3 ) до Жовківської міської ради (Львівського району Львівської області юридична адреса: вулиця Львівська, будинок № 40, місто Жовква, Львівський район, Львівська область, 80300, телефон: (03252) 21-264 електронна пошта: ) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кобзар Любов Вікторівна, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) площею 1,66 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території колишньої Замочківської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, право на яку ОСОБА_2 мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 163033, виданого Замочківською сільською радою 04 липня 1997 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 203.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийняла спадщину, враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом із нею на день відкриття спадщини, тобто на день смерті спадкодавця, не відмовилася від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Інших спадкоємців за законом першої черги, осіб, які б мали право на обов`язову частку у спадщині і прийняли спадщину внаслідок спільного проживання зі спадкодавцем чи внаслідок звернення до нотаріуса у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, немає.

Однак спадщини на право на земельну частку (пай) площею 1,66 га умовних кадастрових гектарів, яка належала ОСОБА_2 згідно сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої ОСОБА_2 , оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті.

Враховуючи наведені обставини вважає, що її право на земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 19 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі, підготовче судове засідання призначено 26 лютого 2026 року о 10 год. 00 хв.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кобзар Любов Вікторівна, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані позивачем та представником відповідача заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі, а також враховуючи те, що неявка третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, покладається при вирішенні справи на думку суду, фактично визнав позовні вимоги, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Замочок, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 02 вересня 1997 року.

З свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , яке видане Добросинською сільською радою Львівської області 03 вересня 1988 року, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 03 вересня 1988 року уклали шлюб у Добросинській сільській раді, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 03 вересня 1988 року було зроблено запис за № 20. Після укладення укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині ОСОБА_5 .

Тобто своє дошлюбне прізвище ОСОБА_6 позивач змінила на ОСОБА_5 внаслідок реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , яке видане В`язівською сільською радою Львівської області 07 серпня 1965 року, вбачається, що батьком позивача є ОСОБА_7 , матір`ю - ОСОБА_2 .

З сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 163033, який виданий 04 липня 1997 року Замочківською сільською радою та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 203, вбачається, що ОСОБА_2 на підставі рішення № 6 сесії Замочківської сільської ради було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,81 га, а по уточнених даних 1,66 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Замочківської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 13 квітня 2012 року було складено відповідний актовий запис № 05, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , яке повторно видане Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 14 листопада 2024 року.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

А тому після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, в тому числі і на право на земельну частку (пай).

Нормою ст. 1217 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

З довідки № 926, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 28 жовтня 2025 року, вбачається, що від імені громадянки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіт сільською радою не посвідчувався.

Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Так як заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався, а тому спадкування після її смерті відбувається за законом.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Суд враховує, що позивач ОСОБА_1 як дочка ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України.

Викладеним у довідці № 924, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 28 жовтня 2025 року, стверджується, що громадянка ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті дійсно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_2 .

З довідки № 923, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 28 жовтня 2025 року, вбачається, що громадянка ОСОБА_1 дійсно проживала та була зареєстрована разом із своєю матір`ю, громадянкою ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня її смерті в АДРЕСА_2 та вели спільне господарство.

Ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї.

Викладеним у довідці № 925, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 28 жовтня 2025 року, стверджується, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_2 із наступними особами: ОСОБА_1 , 1965 року народження, дочка; ОСОБА_3 , 1963 року народження, зять; ОСОБА_8 , 1989 року народження, онука; ОСОБА_9 , 1992 року народження, онук; ОСОБА_10 , 2010 року народження, правнука.

Чоловік ОСОБА_2 , а батько позивача, ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в Книзі реєстрації смертей 24 травня 2010 року було зроблено відповідний актовий запис за № 11, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , яке видане Замочківською сільською радою Жовківського району Львівської області 24 травня 2010 року. Тобто він помер швидше дружини, ОСОБА_2 .

Як наслідок, ОСОБА_1 - єдина спадкоємиця за законом першої черги, яка прийняла спадщину після смерті матері, ОСОБА_2 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом із нею на день відкриття спадщини, тобто на день смерті спадкодавця, не відмовилася від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Інших спадкоємців за законом першої черги, осіб, які б мали право на обов`язову частку у спадщині і прийняли спадщину внаслідок спільного проживання зі спадкодавцем чи внаслідок звернення до нотаріуса у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, з матеріалів справи не вбачається, судом під час розгляду справи не встановлено.

Внаслідок звернення позивача приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л. В. 10 жовтня 2025 року після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано спадкову справу № 118/2025, номер у Спадковому реєстрі 74714656, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 82855446 від 10 жовтня 2025 року.

Однак листом за вихідним № 153/01-16 від 10 жовтня 2025 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кобзар Любов Вікторівна відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), площею 1,66 га, що розташована на території Замочківської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області і належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , через неподання оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай та роз`яснено, що у разі відсутності такого документа, їй необхідно звернутися в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування.

Суд враховує зазначене позивачем у позовній заяві про те, що сертифікат нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я ОСОБА_2 , у неї відсутній, мати, ОСОБА_2 , за життя не обміняла сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий зразок сертифіката, їй не виділялася земельна частка (пай) в натурі, вона не оформила права власності на земельну ділянку.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми необхідно подавати нотаріусу.

Згідно ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак суд враховує, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини належної форми документа, оскільки ОСОБА_2 померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а за життя не зробила необхідних дій.

Водночас право ОСОБА_2 на земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка.

Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази суд приходить до висновку, що право позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтею 23, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) площею 1,66 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території колишньої Замочківської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, право на яку ОСОБА_2 мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 163033, виданого Замочківською сільською радою 04 липня 1997 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 203.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 26 лютого 2026 року.

Суддя: Мікула В. Є.