справа № 207/4795/25
провадження № 2/208/1815/26
02 березня 2026 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд міста Кам`янського у складі судді Подкопаєвої І.А., за участю секретаря судового засідання Компанієць І.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Євроінс Україна», про відшкодування шкоди в порядку суброгації, -
До Південного районного суду міста Кам`янського звернулось Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Євроінс Україна», про відшкодування шкоди в порядку суброгації.
Позовна заява мотивована тим, що 29.12.2022 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_1 у м. Кам`янське по вул.. Запорізька, 25, порушив Правила дорожнього руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda», д.н.з. НОМЕР_2 , який зазнав механічних пошкоджень, а власник матеріальної шкоди. Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Цивільно-правова відповідальність потерпілої особи була застрахована у позивача, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПАТ «Євроінс Україна». В межах укладених договорів страхування, позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи у сумі 92 461,69 гривень, ПАТ «Євроінс Україна» відшкодувало позивачу суму відшкодування у розмірі 60 310,85 гривень, з урахуванням встановленої франшизи на страхову виплату. Відтак, різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням у сумі 32 150,84 гривень підлягає стягненню безпосередньо з винної особи.
Відповідач в добровільному порядку вищезазначену різницю не відшкодував, тому позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2025 року головуючою суддею визначено суддю Юрченко І.М..
Ухвалою від 05.08.2025 року суд встановив, що відповідач ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та на підставі пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України передав цивільну справ на розгляд до Заводського районного суду міста Кам`янського.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2025 року головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А..
Ухвалою від 07.10.2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Учасникам справи встановлені строки для подання заяв по суті справи, а також заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання, призначене на 19.02.2026, учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та/або заяв про оголошення перерви на адресу суду не надходило, про причини неявки суд не повідомили.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких інших заяв та/або процесуальних документів від нього на адресу суду не надходило.
Ухвалою від 19.02.2026 постановлено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Ухвалою, внесеною до протоколу судового засідання 19.02.2026, суд перейшов до стадії ухвалення рішення суду, проголошення рішення призначив на 02.03.2026 о 16:00 годині.
Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини, що виникли між сторонами.
29.12.2022 року о 07 годині 45 хвилин у м. Кам`янське по вул. Запорізька, 25, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Daimler Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_3 (водій ОСОБА_2 ), який стояв. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджена матеріалами адміністративної справи, що встановлено постановою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.01.2023 року у справі № 207/8/23, яка набрала законної сили 04.02.2022 року (а.с. 10 -11).
Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відтак, обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, заподіяння шкоди та вина ОСОБА_1 є доведеними та не потребують доказування.
Цивільно правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована ПрАТ «СК «Євроінс Україна», поліс ЕР 209964045, діючий на 29.12.2022, франшиза 3200,00 гривень, ліміт за шкоду життю та здоров`ю 320 000,00 гривень, ліміт за шкоду майну 160 000,00 гривень (а.с. 32).
Потерпілою особою від дорожньо-транспортної пригоди є ПрАТ «Оріль Лідер», власник транспортного засобу Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_3 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_3 , серія НОМЕР_4 (а.с. 22), відповіддю Національної поліції України (а.с. 11, зворотній бік - 13).
Цивільно правова відповідальність ПрАТ «Оріль Лідер» застрахована у Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту надійне каско № 06/107-69-007452/21 від 06.08.2021 (а.с. 13, зворотній бік - 20).
04.01.2023 було проведено огляд транспортного засобу Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2018 року випуску, встановлено характер пошкоджень: дверка передня ліва деформація в передній частині (заміна, окраска), крило переднє ліве деформація в задній частині із заломами по ребру (заміна, окраска), ущільнювач дверей передніх лівих ушкоджень (заміна), локер колісної арки передньої лівої (заміна), накладка молдінг рами вікна дверцяток задніх лівих (заміна, окраска), капот деформація у боковій лівій частині (ремонт, окраска), арка даху бокова ліва (окраска), шарнири дверцяток передніх лівих деформація (заміна, окраска), що підтверджується Актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 04.012023 (а.с. 23, зворотній бік - 24), фото пошкодженого автомобіля (а.с. 25 - 28).
Відповідач в добровільному порядку виплату в порядку відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації не відшкодував.
Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір з відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, а тому до спірних відносин застосуванню підлягають норми матеріального права, зокрема статті 993, 1166, 1187 1188 ЦК України та Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 3720-ІХ від 21.05.2024 (далі Закон України № 3720-ІХ).
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частин першої, другої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України № 3720-ІХ), який спрямований на забезпечення здійснення виплати за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб під час використання наземних транспортних засобів в Україні.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України № 3720-ІХ на території України дозволяється використання виключно забезпечених транспортних засобів, яким є наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Згідно з статтею 6 Закону України № 3720-ІХ страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Згідно з частиною першою статті 18 Закону України № 3720-ІХ у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.
Відповідно до частини першої статті 18 Закону України № 3720-ІХ у разі дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю лише двох забезпечених транспортних засобів або за участю лише двох транспортних засобів, з яких забезпеченим є транспортний засіб, власником якого є потерпіла особа, і в якій потерпілій особі заподіяно шкоду виключно у вигляді пошкодження або фізичного знищення такого транспортного засобу, потерпіла особа має право на пряме врегулювання страхового випадку.
Пряме врегулювання страхового випадку передбачає виконання страховиком потерпілої особи визначених цим Законом прав і обов`язків страховика відповідальної особи щодо розгляду заяви про страхову виплату, прийняття рішення за результатами її розгляду та здійснення страхової виплати в разі прийняття відповідного рішення.
Страховик потерпілої особи, який здійснив пряме врегулювання страхового випадку, має право зворотної вимоги до страховика відповідальної особи у розмірі фактично здійснених витрат на врегулювання страхового випадку та здійсненої страхової виплати з урахуванням положень частини п`ятої цієї статті. Розмір такої вимоги не може перевищувати розміру витрат, розрахованих відповідно до вимог цього Закону.
Страховик відповідальної особи зобов`язаний на вимогу страховика потерпілої особи, який здійснив пряме врегулювання страхового випадку, компенсувати заявлений ним розмір вимог, визначений частиною четвертою цієї статті, протягом п`яти робочих днів з дня отримання вимоги, якщо інший розмір компенсації чи строк її здійснення не передбачено положенням про пряме врегулювання страхових випадків (частини четверта, п`ята статті 19 Закону України № 3720-ІХ).
Відповідно до частини першої статті 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Приймаючи до уваги, що відповідач визнаний винним у вчиненні дорожньо транспортної пригоди, якою було заподіяно шкоду майну потерпілого, що підтверджується постановою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.01.2023 року у справі № 207/8/22, яка набрала законної сили 04.02.2022, позивач здійснив виплату потерпілому страхового відшкодування у сумі 92 461,69 гривень, страховик відповідача здійснив компенсацію понесених виплат в порядку регресу на суму 60 310,85 гривень, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням) становить 32 150,84 гривень, відтак суд вважає вимоги позивача про відшкодування шкоди в порядку суброгації законними і обґрунтованими.
Відповідно до частин першої, третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.
При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина перша статті 81 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд, встановивши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, визначивши спірні правовідносини та норми права, що підлягають застосуванню до них, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог повністю, вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відшкодування шкоди в порядку суброгації у сумі 32 150,84 гривень.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України.
Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з задоволенням позовних вимог повністю з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 гривень.
Керуючись ст. 258, 263 - 265, 268, 273, 280 - 284 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 1166, 1187 1188, 1194 Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Євроінс Україна», про відшкодування шкоди в порядку суброгації - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суму відшкодування в порядку суброгації у сумі 32 150,84 гривень (тридцять дві тисячі сто п`ятдесят грн 84 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте Заводським районним судом міста Кам`янського за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення суду складено 05.03.2026 року.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя І.А. Подкопаєва