Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

3 березня 2026 року селище Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Кірічука М.М. з участю секретаря судового засідання Грінчук-Степанюк З.А., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Врублевського М.М., розглянувши в підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування та витребування житлового будинку з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2025 року адвокат Крижанівський О.А. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 , в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_4 , внаслідок чого відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що позивач являється спадкоємцем ОСОБА_4 , однак, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, представник позивача просить визнати за позивачем право власності на спірне майно в порядку спадкування.

Окрім цього, адвокат Крижанівський О.А. зазначив, що на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області Харченко А.В., індексний номер: 66421218 від 15 лютого 2023 року, зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 , враховуючи те, що ОСОБА_3 не являється спадкоємцем ОСОБА_4 , представник позивача просить витребувати із чужого незаконного володіння відповідача на користь позивача спірний житловий будинок.

В підготовчому засіданні представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у даній справі у зв`язку із набранням законної сили рішення суду ухваленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Клопотання мотивовано тим, що 22 липня 2025 року Романівським районним судом у цивільні справі №290/1686/23 було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний реєстратор виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області Харченко Аліна Володимирівна.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 3 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тлумачення змісту пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та, яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Вказана підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Відповідно до частини третьої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі №320/9224/17 (провадження №14-225цс19) зазначила, що ...[Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі (пункти 26, 27)].

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №761/7978/15-ц (провадження №14-58цс18) зазначено, що ... [необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір].

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19) вказано, що ...[предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу].

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим, не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15 (провадження № 12-15гс 19)).

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі №640/9380/19 (провадження №61-6741св21), від 15 листопада 2021 року у справі №428/9280/20 (провадження №61-12194св21), від 21 грудня 2021 року у справі №295/983/21 (провадження №61-13906св21).

Отже, суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Предмет позову кореспондується способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 ЦК України, а відтак зміна предмету позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 22 липня 2025 року у справі №290/1686/23 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний реєстратор виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області Харченко А.В. у зв`язку із обранням неналежного способу захисту порушених прав.

Предметом позову у справі № 290/1075/25 є вимога про визнання права власності в порядку спадкування та витребування житлового будинку з чужого незаконного володіння.

Отже, необхідно враховувати відмінності між поняттями «предмет спору» та «предмет позову». Зокрема, предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

У справі № 290/1686/23 та у справі № 290/1075/25 тотожним є предмет спору, це житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , однак предмет позову є різним.

Предметом позову, що розглядається є вимога про визнання права власності в порядку спадкування та витребування житлового будинку з чужого незаконного володіння тоді як у справі у 290/1686/23 були вимоги про визнання права власності в порядку спадкування та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а відтак, відсутні правові підстави для закриття провадження у даній справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Врублевського М.М. про закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 255, 259-261 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Врублевського Миколи Марцельовича про закриття провадження у справі відмовити.

Повний текст ухвали буде складено 4 березня 2026 року.

Суддя М.М. Кірічук