09.03.2026 Суддя Ритов Я. М.
Провадження № 2/644/601/26
УХВАЛА

09 березня 2026 року м. Харків

Індустріальний районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді Ритова Я.М., за участю секретаря Швайка О.А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

установив:

Адвокат Задерей Олександр Віталійович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики у загальному розмірі 320 247,02 грн.

Ухвалою судді від 06.01.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали, яку відповідач отримав 15.01.2026 року згідно поштового повідомлення.

05.02.2025 від представника відповідача до суду надійшло клопотання, в якому останній просив визнати причини пропуску строку на подання відзиву на позовну заяву у справі № 644/12606/25 поважними, поновити ОСОБА_4 процесуальний строк на подання відзиву, оскільки є об`єктивні перешкоди, пов`язані з дією правового режиму воєнного стану та безпековою ситуацією. Відповідач постійно проживає та зареєстрований у АДРЕСА_1 . Цей район міста, в силу географічного розташування, систематично перебуває в зоні підвищеної небезпеки через ракетні обстріли та атаки БПЛА. Постійні повітряні тривоги та загроза життю створюють об`єктивні, незалежні від волі сторін перешкоди у нормальному функціонуванні поштового зв`язку, вільному пересуванні містом для пошуку правової допомоги та своєчасного отримання кореспонденції. Верховний Суд у своїй сталій практиці (зокрема, у постановах від 07.09.2022 у справі № 910/566/21 та від 12.04.2023 у справі № 756/10292/16-ц) чітко сформулював позицію: запровадження воєнного стану є поважною причиною для поновлення процесуальних строків, якщо цей стан об`єктивно перешкоджав учаснику справи реалізувати свої права. У даному випадку проживання відповідача у прифронтовому місті Харкові є саме такою обставиною, що виправдовує незначну затримку у поданні документів. Добросовісність дій відповідача та необхідність залучення фахівця через складність розрахунків. Справа стосується не лише стягнення основного боргу, а й складних фінансових нарахувань: інфляційних втрат за період з 2019 року (розрахованих позивачем за складною формулою на кількох аркушах) та відсотків. Відповідач не має юридичної освіти та спеціальних економічних знань, необхідних для перевірки цих розрахунків та підготовки контррозрахунку. Самостійна підготовка відзиву у такій категорії справ для пересічного громадянина є неможливою. Діючи добросовісно, відповідач одразу після отримання інформації про справу розпочав пошук кваліфікованого адвоката. Час, що минув з моменту відкриття провадження (06.01.2026) до моменту звернення до адвоката, був витрачений на пошук захисника та узгодження умов співпраці, що є розумним строком в поточних умовах. Підготовка якісного відзиву з контррозрахунками потребувала додаткового часу після укладення договору. Забезпечення права на доступ до правосуддя (Практика ЄСПЛ). Відмова у прийнятті відзиву через формальний пропуск строку призведе до розгляду справи виключно на підставі аргументів Позивача, що порушить принцип змагальності сторін (ст. 12 ЦПК України). Європейський суд з прав людини у рішеннях у справах «Іліан проти Туреччини» (Ilhan v. Turkey) та «Беллет проти Франції» (Bellet v. France ) наголошував, що право на доступ до суду, гарантоване ст. 6 Конвенції, не повинно обмежуватися таким чином або такою мірою, що сама суть права буде порушена. Надмірний формалізм у питанні строків, особливо коли відзив подається до дати першого судового засідання (призначеного на 09.02.2026), є недопустимим. Прийняття цього відзиву не призведе до затягування розгляду справи, оскільки суд та Позивач матимуть змогу ознайомитися з позицією Відповідача безпосередньо в засіданні або до нього, що сприятиме повному та всебічному з`ясуванню обставин. Таким чином, пропуск строку є виправданим та зумовленим поважними причинами.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечував проти клопотання представника відповідача та просили відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача підтримав подане ним клопотання.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся.

Суд, заслухавши позивач та його представника, а також представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 190 ЦПК України одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів, крім випадків, якщо позов подано в електронній формі через електронний кабінет.

Оскільки, дана позовна заява була подана в електронній формі через електронний кабінет, суд не мав обов`язку надсилати її копію з копіями доданих документів відповідачу, позаяк такі копії з огляду на положення ч. 1 ст. 177 ЦПК України суду позивачем не надавалися.

У той же час представник позивача виконав обов`язок щодо додання до позовної заяви доказу надсилання відповідачу копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Матеріали справи містять докази отримання відповідачем 15 січня 2026 року ухвали судді від 06.01.2026 року про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч.ч. 1-6 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Водночас із ч. 7 ст. 178 ЦПК України вбачається, що 15 днів - це мінімальний строк, який може бути встановлений судом для подання відзиву на позов, а отже відповідачу у разі необхідності судом може бути встановлений більш тривалий строк для реалізації відповідного процесуального права.

З урахуванням принципів диспозитивності, змагальності й рівності сторін перед законом і судом, суд, дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, дійшов висновку, що представник відповідача не довів наявність поважних причин, які зумовили пропуск строку на подання відзиву.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку та повернути відзив представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 213 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути оголошені перерви, тривалість яких визначається відповідно до обставин розгляду справи, що їх викликали.

Відповідно до ч. 2 ст. 240 ЦПК України, якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву.

Таким чином, суд вважає за необхідне оголосити у справі перерву, оскільки справа не може бути вирішена в даному судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 43, 127, 178, 258-261, 263 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання предстанвика відповідача про поновлення строку на подання відзиву відмовити та повернути представнику відповідача відзив на позовну заяву.

Оголосити перерву до 10 год. 00 хв. 10 квітня 2026 року.

Копію ухвали надіслати учасникам судового розгляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud2029 на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.М. Ритов