Провадження № 2-з/522/156/26
УХВАЛА

03 березня 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фірми «BBZ» (Беруфсбілдунгецентрум Аугсбург) про визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

У проваджені Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Фірми «BBZ» (Беруфсбілдунгецентрум Аугсбург) про визнання права власності за набувальною давністю.

До суду 24.02.2026 року надійшла заява ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборонити Відповідачу, його представникам/уповноваженим особам та будь-яким іншим особам, які діють за дорученням або в інтересах Відповідача (у т.ч. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представникам охоронних структур та іншим залученим особам), на час розгляду справи вчиняти будь-які дії, що перешкоджають доступу до квартири АДРЕСА_1 , у т.ч.: змінювати замки/встановлювати додаткові запірні пристрої; блокувати доступ/здійснювати недопуск; вилучати/переміщувати майно чи «звільняти приміщення» без судового рішення та без процедури примусового виконання (виконавчого провадження);

- зобов`язати Відповідача та/або осіб, які фактично контролюють доступ, негайно забезпечити Позивачу доступ до квартири та надати комплект ключів (або забезпечити можливість отримання/виготовлення ключів) на час розгляду справи.

В обґрунтування заяви зазначено, що наразі має місце триваюче перешкоджання у доступі та користуванні приміщенням (блокування доступу, зміна замків, фізичний недопуск), що створює ризики заподіяння істотної шкоди, втрати/пошкодження майна та унеможливлює ефективний судовий захист до ухвалення рішення у справі по суті.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з постійними, триваючими екстреними відключеннями електропостачання в Приморському районному суді м. Одеси, періодичним включенням світла, й враховуючи перебування судді Домусчі Л.В. у відпустці з 23.02.2026 року по 27.02.2026 року та у відряджені 02.03.2026 року, датою складення цього судового рішення є 03.03.2026 року.

Дослідивши матеріали справи, подану заяву суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову по суті - це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом спору є визнання за ОСОБА_1 у порядку набувальної давності право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 127,4 кв.м.?в якій вона проживає. При цьому позивач зазначає, що право власності на спірну квартиру зареєстровано за відповідачем.

В заяві про забезпечення позову позивачка фактично просить:

-заборонити Відповідачу, його представникам/уповноваженим особам та будь-яким іншим особам, які діють за дорученням, на час розгляду справи вчиняти будь-які дії, що перешкоджають доступу до квартири АДРЕСА_1 , у т.ч.: змінювати замки/встановлювати додаткові запірні пристрої; блокувати доступ/здійснювати недопуск; вилучати/переміщувати майно чи «звільняти приміщення» без судового рішення та без процедури примусового виконання (виконавчого провадження);

- зобов`язати Відповідача та/або осіб, які фактично контролюють доступ, негайно забезпечити Позивачу доступ до квартири та надати комплект ключів від квартири, на час розгляду справи.

Представник відповідача позов не визнає.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Такою вимогою про забезпечення позову позивач фактично просить суд забезпечити її права, які притаманні власнику нерухомого майна, проте таке право поки не встановлено, а тільки підлягає розгляді у даній справі.

Суд звертає увагу, що заявлені у заяві ОСОБА_1 вимоги про забезпечення позову фактично прирівнюються до вирішення по суті самих позовних вимог про визнання права власності, змісту якого притаманні права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст. 317 ЦК України).

Суд з урахуванням вищевказаного не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 79-81, 150-153, 258-260, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фірми «BBZ» (Беруфсбілдунгецентрум Аугсбург) про визнання права власності за набувальною давністю залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 03.03.2026 року.

Суддя Домусчі Л.В.