Справа № 553/667/26
Провадження № 2/553/1005/2026
У Х В А Л А

03.03.2026м. Полтава

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Подмаркова Ю.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення усіх сум, що належать працівникові при звільненні,

в с т а н о в и в:

25.02.2026 представник позивача адвокат Ваніна Ю.А., звернулася до суду з позовом до АТ «Українська залізниця» з вимогами стягнути з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 :

- одноразову матеріальну допомогу при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію у розмірі 57 039,78 грн; додаткову матеріальну допомогу за сумлінну працю на залізничному транспорті у розмірі 95066,30 грн; матеріальну допомогу на оздоровлення за 2022 та 2023 роки у загальному розмірі 14 883,00 грн; премію до ювілею у розмірі 10 914,00 грн, а всього 177 903,08 грн.;

- середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 98585,37 грн та понесені судові витрати.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає її такою, що підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Цивільні справи розглядаються судом виключно в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, яким в тому числі встановлено вимоги до форми та змісту заяви, з якою особа має право звернутись до суду.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

Ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується (пункт 1 частини 1 статті 176 ЦПК України).

Обґрунтований розрахунок це вказівка на грошові суми, що мають бути стягнуті (компенсовані), та, які, однозначно сприймалися б відповідачем як суми, які з нього буде стягнуто у разі можливого задоволення позову.

Із вказаних норм вбачається, що у разі якщо позов підлягає грошовій оцінці у позовній заяві має бути зазначена ціна позову, яка дорівнює сумі, яка стягується, а також має бути наведений обґрунтований розрахунок сум, що стягуються. Наведені норми чинного законодавства не містять будь-яких винятків щодо позовів про стягнення матеріальної допомоги , премій та середнього заробітку за затримку їх виплати.

Крім того, згідно частини 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України «Про оплату праці», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Враховуючи те, що у позові заявлено вимоги про стягнення з відповідача матеріальної допомоги та премії, що за своїм змістом суд вважає тотожними вимогами про стягнення заробітної плати, то в цій частині позовних вимог позивач звільнений від сплати судового збору.

Але, серед інших, представник позивача звернулася з вимогою про стягнення на користь позивачки середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 98585,37 грн, яка є вимогою майнового характеру. Покликалась на те, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі (п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Середній заробіток за час затримки розрахунку є видом виплат, який врегульований Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995, згідно з яким обчислення середньої заробітної плати для оплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні проводиться, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Однак, згідно з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19 середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

На вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, не поширюється.

При зверненні до суду з даним позовом, позивачем судовий збір не сплачений. Доказів на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору до позову не додано.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3328 гривень. Отже, 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1331,20 грн (3328,00 грн х 0,4).

Таким чином, в порядку усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати суду докази сплати судового збору у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1331,20 грн), або надати докази, на підставі яких суд може звільнити його від сплати судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 1, 2, 9, 11, 27, 28, 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення усіх сум, що належать працівникові при звільненні - залишити без руху, встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 03.03.2026.

Суддя Ю.М. Подмаркова