Справа № 296/9075/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Цимбалюк А.Ю.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання права власності на майно,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1. 18.09.2013 ОСОБА_1 (далі також позивач) звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Житомирської міської ради. (далі також відповідачі), в якому просила: визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на спадкове майно, належне ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у вересні 2004 року померла її тітка ОСОБА_3 , яка при житті була фактичним власником квартири АДРЕСА_1 та позивач є єдиною спадкоємицею після її смерті. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17.09.2012, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 06.02.2013 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.04.2013, встановлено, що зазначена квартира при житті належала на праві власності ОСОБА_3 , а також визначено позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після її смерті.

3. У визначений судом строк позивач звернулася до Першої Житомирської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , однак постановою державного нотаріуса від 16.09.2013 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності спадкодавця на зазначену квартиру. У зв`язку з неможливістю оформити спадкові права у нотаріальному порядку та з урахуванням роз`яснень нотаріуса про необхідність вирішення цього питання в судовому порядку позивач звернулася до суду з даним позовом.

4. 11.11.2013 ОСОБА_2 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 , в якому відповідно до зави про збільшення (зміни) предмету зустрічного позову просила: (1) визнати ОСОБА_2 добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1 ; (2) визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

5. В обґрунтування вимог позивач за зустрічним позовом вказує, що 03.11.2006 між ОСОБА_4 та нею було укладено договір купівлі-продажу, за яким вона придбала квартиру АДРЕСА_1 . На момент укладення договору право власності продавця на зазначене нерухоме майно ґрунтувалося на рішенні Корольовського районного суду м. Житомира від 13.10.2006 та було зареєстроване в установленому законом порядку органом бюро технічної інвентаризації. За умовами договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов правочину, покупцем було сплачено погоджену сторонами вартість квартири у сумі 14 000 грн, а продавцем передано технічний паспорт на квартиру, що підтверджує фактичну передачу майна покупцеві. Позивач за зустрічним позовом також вказує, що право власності на спірну квартиру було набуте нею правомірно на підставі укладеного договору купівлі-продажу, а відчуження майна відбулося з волі власника. Відтак вона є добросовісним набувачем зазначеного нерухомого майна, а тому квартира АДРЕСА_1 не може бути витребувана у неї відповідно до вимог статті 388 ЦК України, у зв`язку зі чим ОСОБА_2 звернулась до суду із даним зустрічним позовом.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

6. 23.09.2013 ухвалою суду (суддя Бондарчук В.В.) відкрито провадження у цивільній справі №296/9075/13-ц та призначено її до розгляду.

7. 25.03.2014 протокольною ухвалою суду (суддя Бондарчук В.В.) прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 .

8. 04.06.2014 ухвалою суду (суддя Бондарчук В.В.) зупинено провадження у справі №296/9075/13-ц до розгляду Корольовським районним судом м.Житомира цивільної справи №296/3501/14-ц по заяві ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17.09.2012 у справі №2-8/12.

9. 02.10.2013 ухвалою суду прийнято до провадження судді Галасюка Р.А. справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання права власності на майно та призначено до розгляду.

10. 06.02.2019 ухвалою суду провадження у справі зупинено до розгляду Корольовським районним судом м.Житомира цивільної справи №296/3501/14-ц по заяві ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17.09.2012 у справі №2-8/12.

11. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_5 з займаної посади, справу передано судді Рожковій О.С. та 30.09.2018 ухвалою суду прийнято до провадження судді Рожкової О.С. справу №296/9075/13-ц.

12. 31.12.2024 ухвалою суду поновлено провадження у справі №296/9075/13-ц та призначено підготовче судове засідання.

13. 29.05.2025 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі 296/9075/13-ц та призначено розгляд справи по суті.

14. Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Зазначив, що після ухвалення рішення суду у 2012 році позивач звернулась до державного нотаріуса у встановлений судом строк для оформлення спадкових прав, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій та видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку з цим позивач фактично позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, що й зумовило її звернення до суду. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

15. Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та просив відмовити в його задоволенні. Зазначив, що виконавчий комітет Житомирської міської ради є неналежним відповідачем, оскільки належним відповідачем у таких правовідносинах могла б бути територіальна громада в особі відповідної міської чи селищної ради, тоді як виконавчий комітет міської ради не є суб`єктом права власності на майно. Крім того, представник відповідача зазначив, що позивач не довела свій статус спадкоємця. Зустрічні позовні вимоги просив задовольнити.

16. Представник виконавчого комітету Житомирської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

17. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла у вересні 2004 року у м. Житомирі, що підтверджується актовим записом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції від 04.03.2005 №685 (том 1, а.с.7).

18. 13.10.2006 ОСОБА_4 визнано членом сім`ї померлої у вересні 2004 року ОСОБА_3 та визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13.10.2006 у справі №2-3941 (том 1, а.с.10-11).

19. 03.11.2006 ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , за яким продавець передала, а покупець прийняла у власність зазначену квартиру за ціною 14 000 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.11.2006 №3321, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.08.2007 №15731136 та витягом з Державного реєстру правочинів від 03.11.2006 №3118299 (том 1, а.с.13-15).

20. 13.03.2007 ОСОБА_1 визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла у вересні 2004 року, строком три місяці з часу набрання рішенням законної сили, що підтверджується рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13.03.2007 у справі №2-842 2007 (том 1, а.с.8).

21. Право власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстровано, що підтверджується довідкою від 24.04.2007 №А-15075 (том 1, а.с.27).

22. 04.06.2007 визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 04.06.2007 у справі №2-2267 2007 (том 1, а.с.9).

23. 01.11.2007 ухвалою Апеляційного суду Житомирської області у справі №22ц-1869 скасовано рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13.10.2006 у справі за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, Першої державної нотаріальної контори м. Житомира про визнання членом сім`ї померлого наймача квартири та визнання права власності на квартиру та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції (том 1, а.с.12).

24. 17.09.2012 судом становлено факт належності ОСОБА_3 на праві власності квартири АДРЕСА_1 , визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 03.11.2006, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а також визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 строком три місяці з дня набрання рішенням законної сили, що підтверджується рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17.09.2012 у справі №2-8/12 (том 1, а.с.16-17).

25. 06.02.2013 ухвалою Апеляційного суду Житомирської області у справі №0609/2-8/12 залишено без змін рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17.09.2012, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено (том 1, а.с.18-19).

26. 29.04.2013 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відхилено касаційну скаргу ОСОБА_2 та залишено без змін рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17.09.2012 і ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 06.02.2013 (том 1, а.с.20-21).

27. 15.08.2013 рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №5013175 відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що із заявою про державну реєстрацію права звернулась неналежна особа (том 1, а.с.28).

28. 16.09.2013 постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1401/02-31 відмовлено ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що разом із правовстановлюючим документом (рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17.09.2012) не подано витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права на нерухоме майно (том 1, а.с.22).

29. 07.03.2024 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/3501/14-ц (8/296/2/24) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17.09.2012 у справі №2-8/12 та залишено відповідне судове рішення в силі (том 1, а.с.233-237).

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

30. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

31. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом

32. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

33. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

34. Згідно ст. 1261-1265 ЦК України передбачено п`ять черг спадкоємців за законом. Позивач відноситься до п`ятої черги.

35. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ст.1265 ЦК України).

36. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч.3 ст.1266 ЦК України).

37. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

38. Відповідно до ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

V. ОЦІНКА ТА МОТИВИ СУДУ

39. Встановлено, що між сторонами виник спір щодо належності права власності на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , яка померла у вересні 2004 року.

40. Суд враховує, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17.09.2012 у справі №2-8/12, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 06.02.2013 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.04.2013, встановлено, що при житті ОСОБА_3 належала на праві власності квартира АДРЕСА_1 , визнано недійсним договір купівлі-продажу цієї квартири від 03.11.2006, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а також визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

41. Вказане рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 17.09.2012 набрало законної сили, а ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 07.03.2024 у справі №296/3501/14-ц у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд цього рішення за нововиявленими обставинами відмовлено. Отже, встановлені цим рішенням обставини є чинними та підлягають врахуванню судом при вирішенні даної справи.

42. Таким чином, доводи ОСОБА_2 про правомірність набуття нею права власності на спірну квартиру та наявність у неї статусу добросовісного набувача не можуть бути покладені в основу судового рішення, оскільки правочин, на підставі якого вона заявляє про виникнення у неї права власності, визнано судом недійсним, а отже, він не породжує для неї правових наслідків, на які вона посилається.

43. Суд також враховує, що позивач ОСОБА_1 у межах визначеного судом додаткового строку звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , однак постановою державного нотаріуса від 16.09.2013 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Отже, позивачка вчинила необхідні дії для оформлення спадкових прав, однак не змогла реалізувати їх у нотаріальному порядку, що свідчить про наявність підстав для судового захисту її права.

44. За п. 23 Постанови пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

45. За змістом статей 1216, 1218, 1268, 1297 ЦК України право на спадщину охоплює, зокрема, право спадкоємця на набуття у власність нерухомого майна, яке належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Оскільки судами встановлено, що спірна квартира належала на праві власності ОСОБА_3 при житті, а позивачка прийняла спадщину у визначеному законом і судом порядку, її вимога про визнання права власності на це майно в порядку спадкування за законом є належним способом захисту порушеного права.

46. Посилання представника відповідача на залучення неналежного відповідача у справі саме по собі не спростовує обґрунтованості первісного позову, оскільки спір у даній справі фактично виник між ОСОБА_1 , яка заявляє право на спірну квартиру як спадкоємиця, та ОСОБА_2 , яка заперечує таке право і одночасно заявила самостійні вимоги за зустрічним позовом щодо цього ж майна. За таких обставин вирішення спору без залучення ОСОБА_2 як відповідача за первісним позовом було б неможливим, оскільки саме її права та обов`язки безпосередньо зачіпаються результатом розгляду справи.

47. Доводи представника відповідача про недоведеність статусу позивача як спадкоємиці не можуть бути прийняті до уваги, оскільки матеріалами справи та судовими рішеннями, наявними у справі, вже підтверджено як факт спорідненості ОСОБА_1 зі спадкодавцем, так і факт наявності підстав для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того, реалізація позивачем права на прийняття спадщини підтверджується зверненням до нотаріуса в межах наданого судом строку.

48. Отже, беручи до уваги встановлені у справі фактичні обставини, досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що первісний позов ОСОБА_1 в частині вимог до ОСОБА_2 є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки наявні правові підстави для визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

49. Зустрічний позов ОСОБА_2 про визнання її добросовісним набувачем та визнання за нею права власності на спірну квартиру задоволенню не підлягає, оскільки її вимоги ґрунтуються на договорі купівлі-продажу від 03.11.2006, який визнаний недійсним судовим рішенням, що набрало законної сили, а тому відсутні правові підстави для визнання за нею права власності на спірне майно.

VI . РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

50. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

51. Встановлено, що за подання до суду позовної заяви представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 сплатила судовий збір на загальну суму 243,60 грн, що стверджується квитанцією №10005073 (а.с.2).

52. Також судом враховується, що відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за 2013 рік ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Отже, мінімальний розмір судового збору, який підлягав сплаті позивачем при зверненні до суду становив 229,40 грн.

53. Ураховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволено частково щодо вимог до ОСОБА_2 , то з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 114,70 грн (229,40 грн/2).

54. Крім того, позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 при зверненні до суду в зустрічній позовній заяві при зміні предмета позову заявлено одну вимогу немайнового та одну вимогу майнового характеру.

55. Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за 2013 рік ставка судового збору за подання до суду позовної заяви становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (від 229,4 по 3441 грн), а немайнового характеру - 0,1 розміру мінімальної заробітної плати (114,70 грн)

56. Таким чином, загальний розмір судового збору, який підлягав сплаті позивачем за зустрічним позовом за всі заявлені вимоги, складає: 344,10 грн. (114,70 грн+229,40 грн). Фактично ж позивачем за зустрічним позовом сплачено судовий збір у сумі 229,41 грн.

57. Отже, недоплата судового збору ОСОБА_2 при зверненні до суду із зустрічним позовом становить 114,70 грн, які підлягають стягненню з останньої на користь держави.

Керуючись статтями 2, 12, 19, 30, 76-81, 89, 133, 137, 140, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 , задовольнити частково.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті тітки ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .

3. В задоволенні решти позову, відмовити

4. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , відмовити.

5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 114 (сто чотирнадцять) гривень 70 копійок.

6. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі: 114 (сто чотирнадцять) гривень 70 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом):

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3

місце проживання за адресою:

24600, Вінницька область, Крижопільський район, с. Голубече

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач (позивач за зустрічним позовом):

ОСОБА_2 ,

місце проживання за адресою:

АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач:

Виконавчий комітет Житомирської міської ради,

місцезнаходження за адресою:

10014, м. Житомир, майдан Корольова 4/2

Повне рішення суду складене 05 березня 2026 року.

Головуючий суддя Олена РОЖКОВА