РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

06.03.2026 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Лозинському Т.-Р.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю третьої особи без самостійних вимог: П`ята Львівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, з участю третьої особи, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Обґрунтовуючи позов зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 . Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема, 1/3 частка будинку АДРЕСА_1 , прибудова до будинку, частка земельної ділянки площею 0,1000 га по АДРЕСА_1 . 1/3 частку в будинку мати позивача успадкувала після смерті своїх батьків. Іншими співвласниками будинку є відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . При житті мати позивача збудувала та рішенням Франківського районного суду м. Львова від 04.06.2007 року визнала право власності на самочинно збудоване майно по АДРЕСА_1 , а саме: на першому поверсі прибудований коридор та житлова кімната, загальною площею 22,2 кв.м., висотою 2,86 м. та облаштування кімнати коридору в мезоніні, загальною площею 21,5 кв.м. Проте дане рішення належним чином не зареєструвала в органах БТІ, внаслідок чого станом на день смерті право власності не зареєстроване, а відповідно не може бути успадковане.

Крім цього визнання права власності та реєстрація його належним чином впливає на зміну частки в будинку, а відтак і зміну частки у праві на спадкування земельної ділянки для обслуговування будинку.

Позивач своєчасно звернувся до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори та відкрив спадкову справу після смерті матері. П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 209/2025.

Оскільки позивач звернулась до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену частку будинку, самочинну прибудову та частку у земельній ділянці, нотаріусом видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку в будинку та надано роз`яснення про необхідність звернення до суду для визнання права власності на самочинну прибудову, зміну частки в будинку та визначення частки у земельній ділянці.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 30.10.2025 року відкрито провадження та призначено у справі підготовче засідання.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 14.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши думку представника позивача, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції встановлене право на ефективний спосіб захисту прав, що означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено актовий запис №7384, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

З відповіді державного нотаріуса П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Бобеляк Т.В. від 08.10.2025 року вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

До скалду спадщини, окрім іншого, входить земельна ділянка, площею 0,1 га, призначена для обслуговування житлового будинкуЮ що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , приватизована на праві спільної сумісної власності на 3 (три) особи, в тому числі на померлу ОСОБА_5 , без визначення частки кожного. Тому нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме яка частка земельної ділянки належала спадкодавцю.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено актовий запис №1082 Залізничним Рай бюро ЗАГСС м. Львова. Батьками записано: мати ОСОБА_5 , батько ОСОБА_6

Згідно рішенням Франківського районного суду м. Львова від 04.06.2007 року у цивільній справі № 2-896/07 позов задоволено. Визнано за ОСОБА_5 право власності на самочинно збудоване майно по АДРЕСА_1 , а саме: на першому поверсі прибудований коридор та житлова кімната, загальною площею 22,2 кв.м., висотою 2,86 м. та облаштування кімнати коридору в мезоніні, загальною площею 21,5 кв.м .

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 08 жовтня 2025 року спадкове майно на яке видано це свідоцтво, складається з 1/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці, площею 0,1 га кадастровий номер земельної ділянки :09:009:0169.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-015 загальна площа земельної ділянки з кадастровим номером :09:009:0169 складає 0,1000 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно довідки № 4212 від 24.10.2025 року видано Львівським обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» вартість прибудови до будинку та облаштування приміщень в мезоніні, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 станом на 24.10.2025 року становить 330 964 грн.

Як вбачається з спадкової справи №209/2025 заведеної після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_2 є спадкоємцем належної померлій на праві особистої власності частки будинку та відповідної добудови, що набула законної сили, який знаходиться по АДРЕСА_1 , що підтверджується заповітом від 03.06.2010 року, який зареєстровано в реєстрі за номером2-761 та посвідчено державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Зворецькою Л.П.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1220 ЦК України унормовано, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно зст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 1статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частино 1статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що у позивача існують перешкоди щодо оформлення спадкових прав, суд використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,81,258,259,263-265,268, 280-284 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю третьої особи без самостійних вимог: П`ята Львівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на самочинно збудоване майно по АДРЕСА_1 : на першому поверсі прибудований коридор та житлову кімнату, загальною площею 22,2 кв.м., висотою 2,86 м. та облаштування кімнати коридору в мезоніні, загальною площею 21,5 кв.м

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 06 березня 2026 року.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ;

Відповідач1: ОСОБА_3 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ;

Відповідач 2: ОСОБА_4 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: П`ята Львівська державна нотаріальна контора, ЄРДПОУ: 02899447, адреса: м.Львів, вул. Чупринки, 69.

Суддя Ванівський Ю.М.