Єдиний унікальний номер 725/636/26
Номер провадження 6/725/4/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2026.

Чернівецький районний суд міста Чернівців в складі:

головуючий суддя Скуляк І.А.,

при секретарі Єремчук Т.П.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Чернівці заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій посилався на те, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.10.2010 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 14953,87 доларів США.

На виконання вказаного рішення суду, було видано виконавчий лист .

Стверджує, що 19.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ "КАМПСІС ФІНАНС" було укладено Договір № 19-01/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "Кампсіс" набуло право вимоги стягнення заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 0.

26.05.2023 року між ТОВ "КАМПСІС ФІНАНС" та ТОВ "Дебт Форс" (Заявником) було укладено Договір № 26-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ "КАМПСІС ФІНАНС" відступило ТОВ "Дебт Форс", а ТОВ "Дебт Форс" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 0.

На підставі вищевикладеного, просить замінити вибулого стягувача: ПАТ «Укрсиббанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс" (код ЄДРПОУ: 02095, місто Київ, Дарницький район, вулиця Княжий Затон, будинок 9, приміщення 369, офіс 1) у виконавчому листі №2-2372/10 до боржника ОСОБА_2 .

В судове засідання заявник не з`явився, однак його неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони, що визначено ст. 442 ЦПК України.

Від представника заявника надійшла заява про розгляд заяви без його участі. Клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про причини неявки не повідомив.

Боржник ОСОБА_2 скерувала до суду заяву , у якій заперечувала проти вимог заявника, пояснила, що про відступлення прав вимоги від одного товариства іншому , їй нічого не відомо. Жодних договорів про відступлення прав вимоги їй не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт форс » про заміну стягувача у виконавчому листі не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. ч. 1, 2, 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема й виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження суд приймає до уваги, що процесуальне правонаступництво у виконавчому проваджені це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям право попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 та 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»,статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512,514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Судом встановлено, що 02.04.2024 року органом виконавчої служби винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу.

В матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують перехід права вимоги від ПАТ «Укрсиббанк» до ТОВ «Вердикт Капітал» за договором 0, відповідно до якого ОСОБА_2 є боржником. Відсутність такого доказу ставить під сумнів набуття права вимоги ТОВ " Дебт Форс".

В подальшому, відповідно до заяви про заміну сторони виконавчого провадження, право вимоги до боржника ОСОБА_2 переходило відповідно до договорів про відступлення прав вимоги.

Обгрунтовуючи заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні заявник вказує на те, що вказані дії є необхідними для виконання виконавчого документу про стягнення боргу на їх користь та вчинення дій згідно із Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.п.12,13 І Розділу ІІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затверджених Наказом Міністерства юстиції України, у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Таким чином, враховуючи наведене, а також положення ст. 512 ЦК України, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником не підлягає задоволенню, оскільки ініціатором звернення не доведено належними доказами своїх вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.247, 258-261, 442 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю « Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Скуляк І. А.