Справа № 166/161/26
Провадження № 2/166/228/26
РІШЕННЯ

іменем України

05 березня 2026 року с-ще Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Фазан О. З.,

за участі секретаря судового засідання Приймачук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" (далі ТОВ "ФК "Ейс") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Директор Олексій Поляков, який діє в інтересах позивача ТОВ "ФК "Ейс"звернувся у суд з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 070662954 від 23.12.2020 у розмірі 51681,55 грн.

Позов мотивує тим, що 23 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" (далі ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога") та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 970662954 (далі Кредитний договір)у формі електронного документа з використанням електронного підпису на суму 5000 грн., який підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора MNV8D4P7.

В подальшому відповідачка збільшила суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 14500 грн.

Згідно з умовами Кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачці шляхом ініціювання через банк провайдер грошові кошти у розмірі 14500 грн.

Між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" 28 листопада 2018 року укладено договір факторингу № 28/1118-01 (далі Договір факторингу 1). У подальшому до Договору факторингу 1 укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну його дії. На підставі договору факторингу, а також Витягу з реєстру прав вимоги № 122 від 23.02.2021 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Онлайн Фінанс" (далі ТОВ "Онлайн Фінанс) укладено договір факторингу № 05/0820-01 (далі Договір факторингу 2). ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором у розмірі зазначеному Реєстрі прав вимоги.

11 липня 2025 року між ТОВ "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ФК "Ейс"укладено договір факторингу № 11/07/25-Е (далі Договір факторингу 3) відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 14.07.2025 за Договором факторингу 3 від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 51681,55 грн.

Просить стягнути з відповідачки заборгованість за Кредитним договором у розмірі 51681,55 грн, а також судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2662 грн 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 30.01.2026 року відкрито провадження в справі та витребувано докази із АТ КБ «Приватбанк».

До суду 13 лютого 2026 року надійшла інформація із АТ КБ «Приватбанк» стосовно рахунків відповідачки ОСОБА_1 та перерахування кредитних коштів в сумі 14500 грн.

Представник відповідачки адвокат Філюк С.М. 20 лютого 2026 року скерував на адресу суду відзив на позовну заяву, у якій зазначив, що відсотки за кредитним договором у розмірі 37181,55 грн були нараховані позивачем поза межами строку кредитування, що не відповідає правильному застосуванню положень законодавства, що регулюють дані правовідносини. Навів власний розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість за відсотками за кредитним договором № 970662954 від 23.12.2020 повинна становити 983,10 грн. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки заборгованість за відсотками в сумі 36198,45 грн.

Представник позивача 20 лютого 2026 року скерував на адресу суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що всі нарахування відсотків здійснювалися в межах погоджених умов кредитного договору. Уклавши договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил, які є невід`ємною частиною до нього.

Дослідивши матеріали справи та доводи сторін, викладені у позовній заяві, відзиві та відповіді на відзив, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом установлено, що 23 грудня 2020 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 укладено договір № 970662954, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора MNV8D4P7. За умовами Кредитного договору ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" надає ОСОБА_1 кредит на суму 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Смарт" ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (п. 1.1 Кредитного договору). Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі Дисконтний період) (п. 1.2 Кредитного договору). Згідно з п. 1.6 Кредитного договору основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду, а у разі якщо позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії Договору на умовах п. 1.7. Договору, основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правилами п. 1.7.1. Договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії Договору. Згідно з п. 1.7.1 Кредитного договору зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду. Також сторони погодили, що строк дії договору відповідно до п. 4.2 Кредитного договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п. 1.2 договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п. 1.3. та п. 1.7. договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання. Відповідно до п. 4.3 Кредитного договору сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Пунктами 1.4, 1.4.1 Кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку визначеного в п. 1.2 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 95,16 процентів річних, що становить 0,26 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.3 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 622,20 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду (п. 1.4.3 Кредитного договору).

Відповідно до п 1.7.2 Кредитного договору, з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 841,80 (вісімсот сорок одна цілих вісім десятих) процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним.

Згідно з п. 1.8 Кредитного договору проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.4 та 1.7.2. Договору, нараховуються за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Кредиту та до дня фактичного повернення суми Кредиту Позичальником.

Пунктом 4.2 Кредитного договору передбачено, що строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання Кредиту визначеного в п.1.2 Договору. Строк дії Договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання Кредиту передбачених п.1.3. та п. 1.7. Договору. У будь-якому разі зобов`язання що виникли під час дій Договору діють до повного їх виконання.

23 грудня 2020 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору № 970662954, згідно якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 5000 грн 00 коп.

23 грудня 2020 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору № 970662954, згідно якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 4500 грн 00 коп.

23.12.2020 року здійснило переказ грошових коштів у сумі 5000,00 грн на банківський рахунок № НОМЕР_1 ; 23.12.2020 року здійснило переказ грошових коштів у сумі 5000,00 грн та 4500 грн на банківський рахунок № НОМЕР_1 , отримувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з призначенням платежу: «Переказ коштів згідно договору №970662954від 23.12.2020, для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer», що підтверджується платіжними дорученнями № d548609f-9f9d-48e0-8b36-3cbef744f1e7, № dd2c0ecc-0e09-4b03-9c8c-2409b1df8530 та № 16eabe75-4d23-4d05-97c3-e6643f355679від 23.12.2020 та інформацією АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-260202/99899-БТ від 07.02.2026 року.

Відповідно до Розрахунку заборгованості, складеного ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", заборгованість ОСОБА_1 за договором № 970662954 станом на 23.02.2021 складає: 32589,40 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 14500 грн, заборгованість за процентами, нарахованими за період з 23.12.2020 до 23.02.2021 18089,40 грн.

Між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" 28 листопада 2018 року укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зобов`язується відступити ТОВ "Таліон плюс" права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимог, а ТОВ "Таліон плюс" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за плату на умовах, визначених цим договором. "Право вимоги" означає всі права ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Строк договору закінчується 28.11.2019 року. Договір може бути змінений повністю або частково за спільною письмовою згодою сторін. Додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину.

Згідно з додатковою угодою № 19 від 28.11.2018 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" дійшли згоди про викладення п. 8.2 договору факторингу № 28/1118-01 у новій редації, зокрема, що строк дії договору факторингу закінчується 31.12.2020 року.

Відповідно до додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 текст договору викладено у новій редакції. Зміст п. п. 2.1, 8.4., 8.6. залишився аналогічним. Згідно з п. 8.2 договору факторингу 8/1118-01 від 28.11.2018 у новій редакції строк договору закінчується 31.12.2021 року.

Додатковими угодами № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023 сторони продовжити строк дії договору факторингу № 28/1118-01 до 31 грудня 2024 року.

Витягом із реєстру прав вимог № 122 від 23.02.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 підтверджується відступлення ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" до ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 970662954 від 23.12.2020 в сумі 32 589,40 грн, з яких 14500 грн заборгованість за тілом кредиту; 18 089,40 грн заборгованості за відсотками.

Відповідно до Розрахунку заборгованості, складеного директором ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість ОСОБА_1 за договором № 970662954 станом на 31.08.2023 складає: 51681,55 грн, з яких: 14500 грн - заборгованість за тілом кредиту, 37181,55 грн -заборгованість за процентами, які нараховані станом на 21.04.2021.

05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" і ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон Плюс" зобов`язується відступити ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "Таліон Плюс" за плату на умовах, визначених цим договором. "Право вимоги" означає всі права ТОВ "Таліон Плюс" за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Строк договору закінчується 04.08.2021. Договір може бути змінений повністю або частково за спільною письмовою згодою сторін. Додатки та додаткові угоди до даного договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину.

Додатковою угодою № 2 від 03.08.2021 продовжено строк дії договору до 31.12.2022 року включно, а додатковою угодою № 3 від 30.12.2022 строк дії договору факторингу продовжено до 30.12.2024 включно.

Згідно з витягом з реєстром прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 ТОВ "Таліон Плюс" відступило ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 970662954 від 23.12.2020 в сумі 51681,55 грн, з яких 14500 грн заборгованість за тілом кредиту; 37181,55 грн заборгованості за відсотками.

11 липня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" і ТОВ "ФК "Ейс" укладено договір факторингу № 11/07/25-Е, згідно з умовами якого ТОВ "ФК "Ейс" зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" (ціна продажу) за плату, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" відступити ТОВ "ФК "Ейс" право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025 ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" відступило ТОВ "ФК "Ейс" право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №970662954 від 23.12.2020 в сумі 51681,55 грн, з яких 14500 грн заборгованість за тілом кредиту; 37181,55 грн заборгованості за відсотками.

Таким чином, надані представником позивача копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними, допустимими та достатніми доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ураховуючи викладене, надаючи оцінки наданим у справі доказам у їх сукупності, встановивши укладення між сторонами Кредитного договору, факт отримання позичальником кредитних коштів у сумі 14500 грн, правові підстави нарахування кредитодавцем відсотків протягом 30 днів, що відповідає вимогам додаткової угоди до Договору № 970662954 від 23.12.2020 року та графіку розрахунків ( а. с. 22) , де у п.5 цього графіку визначено загальні витрати за кредитом - проценти за користування кредитом у розмірі 7395 грн , сума кредиту - 14500 грн .

Таким чином , суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки у користь позивача заборгованості за Кредитним договором у сумі 21895 грн , з яких 14500 грн тіло кредиту, 7395 ( 14500 х1,7% х 30 днів = 7395) грн заборгованість по несплачених відсотках.

Відтак, суд відмовляє у стягненні позивачеві з відповідачки решти суми 29786,55 грн заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом , оскільки вони нараховані поза межами строку кредитування , що не відповідає правильному застосуванню положень законодавства , що регулюють дані правовідносини.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, укладений між ТОВ "ФК "Ейс" та адвокатським бюро "Соломко та партнери"; додаткову угоду № 2 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю № 7073/10 від 19.10.2018; акт прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025, згідно з яким АБ "Соломко та партнери" надало правову допомогу ТОВ "ФК "Ейс" щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 970662954 від 23.12.2020 на загальну суму 7000 грн.

Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі представника позивача.

Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, складність справи, яка є нескладною та розглядалась в спрощеному позовному провадженні, а також враховує, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд уважає, що визначений розмір оплати є дещо завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Відтак, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення із відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн, уважаючи таке рішення справедливим і виваженим.

З огляду на викладене, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1127,93 грн ( 21895: 51681,55 х2662,4 =1127,93) та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2965,57 ( 21895: 51681,55х7000 = 2965,57) грн, загалом 4093,50 грн пропорційно до задоволених позовних вимог .

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 549, 610, 611, 625, 629, 1048-1050, 1077 ЦК України, суд

ухвалив :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" заборгованість за кредитним договором № 970662954 від 23 грудня 2020 року у розмірі 21895 (двадцять одна тисяча вісімсот дев`яносто п`ять ) , з яких тіло кредиту 14500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) гривень, відсотки за користування кредитом 7395 ( сім тисяч триста дев`яносто п`ять ).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" 1127 (одна тисяча сто двадцять сім ) гривень 93 копійки судового збору та 2965 ( дві тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять ) грн 57 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс", , юридична адреса: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6, кабінет 13;

Відповідач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ратнівського

районного суду О.З. Фазан