Провадження № 2/686/2969/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

27 лютого 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді Чевилюк З.А.

при секретарі Томашівській А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в порядку ст. 247 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справуза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 44910,42 грн., судового збору 2422,40 грн., витрат на правову допомогу 5000 грн.

12.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 905471009, у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримала від Товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 15100,00 грн.

Згідно умов Договору грошові кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки вказаної Позичальником в особистому кабінеті, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання Позичальником чергового траншу за Договором.

Так, на виконання умов Договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № 5169-36XX-XXXX-9249, яка була вказана Відповідачем при укладанні Договору. Підтвердження перерахування кредитних коштів додається до цієї позовної заяви. Відповідно до п. 5.3. Договору Позичальник несе відповідальність за правильність наданих Кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту, та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок.

Проте, в порушення умов Договору позичальник не повернула надані їй кредитні кошти та не сплатила проценти за їх користування в обумовлені сторонами строки.

В подальшому, 06.05.2025 Товариство відступило право вимоги за Договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за Договором Факторингу № МВ-ТП/34.

Відповідно до умов Договору факторингу, Фактор зобов`язався сплатити Клієнту суму фінансування відповідно до реєстру переданих прав грошової вимоги. На підтвердження виконання фінансових зобов`язань Фактором, о разом з позовною заявою подано платіжні інструкції, які свідчать про оплату Фактором Клієнту суми фінансування за Договором факторингу двома платежами. Оплата фінансування проводилася Фактором із застосуванням консолідованого підходу до розрахунків за весь реєстр прав вимог одночасно.

За умови нездійснення Позичальником дострокового повернення кредиту або не продовження дисконтного періоду, проценти за Договором нараховуються за Базовою ставкою. Базова процентна ставка за Договором складає 0,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника, за кожний день користування ним.

Зобов`язання зі сторони кредитора за Договором виконані в повному обсязі, в свою чергу, Відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача перед Позивачем становить: 52460,42 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим Позивачу від Первісного кредитора та розрахунком заборгованості Позивача. Проценти за Договором після розірвання Договору не нараховуються.

Загальна сума заборгованості за кредитним договором, заявлена до стягнення Позивачем, становить - 44 910,42 грн., з них:

-заборгованість по кредиту - 15 100,00 грн.;

-заборгованість по процентам за користування кредитом 28904,42 грн.;

-заборгованість по комісії за надання кредиту 906 грн.

Неможливість досудового врегулювання спору зумовила звернення позивача до суду з даним позовом.

Сторони до суду не з`явилися та не направили представників. Позивач позов підтримав та наполягав на його задоволені; просив здійснити розгляд справи за його відсутності. Відповідач повідомлена про час та дату судового засідання належним чином, не направила представника. Від відповідача не надходило клопотань про відкладення розгляду справи, розгляд справи за її відсутності. При відсутності заперечень з боку позивача, суд вважає за можливе заочно розглянути справу та винести заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню.

12.03.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії № 905471009, у формі електронного документа, відповідно до якого відповідач отримала від Товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 15100,00 грн.

Згідно умов Договору грошові кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на рахунок, використовуючи реквізити платіжної картки вказаної Позичальником в особистому кабінеті, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання Позичальником чергового траншу за Договором.

Так, на виконання умов Договору грошові кошти були перераховані Товариством на банківську карту № 5169-36XX-XXXX-9249, яка була вказана Відповідачем при укладанні Договору. Підтвердження перерахування кредитних коштів додається до цієї позовної заяви. Відповідно до п. 5.3. Договору Позичальник несе відповідальність за правильність наданих Кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту, та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок.

Проте, в порушення умов Договору позичальник не повернула надані їй кредитні кошти та не сплатила проценти за їх користування в обумовлені сторонами строки.

В подальшому, 06.05.2025 Товариство відступило право вимоги за Договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» за Договором Факторингу № МВ-ТП/34.

Відповідно до умов Договору факторингу, Фактор зобов`язався сплатити Клієнту суму фінансування відповідно до реєстру переданих прав грошової вимоги. На підтвердження виконання фінансових зобов`язань Фактором, о разом з позовною заявою подано платіжні інструкції, які свідчать про оплату Фактором Клієнту суми фінансування за Договором факторингу двома платежами. Оплата фінансування проводилася Фактором із застосуванням консолідованого підходу до розрахунків за весь реєстр прав вимог одночасно.

За умови нездійснення Позичальником дострокового повернення кредиту або не продовження дисконтного періоду, проценти за Договором нараховуються за Базовою ставкою. Базова процентна ставка за Договором складає 0,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника, за кожний день користування ним.

Зобов`язання зі сторони кредитора за Договором виконані в повному обсязі, в свою чергу, Відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача перед Позивачем становить: 52460,42 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим Позивачу від Первісного кредитора та розрахунком заборгованості Позивача. Проценти за Договором після розірвання Договору не нараховуються.

Загальна сума заборгованості за кредитним договором, заявлена до стягнення Позивачем, становить - 44 910,42 грн., з них:

-заборгованість по кредиту - 15 100,00 грн.;

-заборгованість по процентам за користування кредитом 28904,42 грн.;

-заборгованість по комісії за надання кредиту 906 грн.

Згідноч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно дост.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону.

Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною (Постанова Великої Палати ВС від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21).

Вимога позивача в частині стягнення комісії є необґрунтованою, не доведеною та безпідставною, а отже такою, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, доведеність заявлених сум зібраними у справі доказами, розрахунком заборгованості, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути з відповідача 44004,42 грн. заборгованості та судові витрати у виді судового збору 2373,50 грн. та 5000 грн. витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст.2,12,13,76,81,141,247,258,259,263-265,280-282 ЦПК ст.ст.525,526,612,1048,1049,1050 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (м. Чернігів, вул. Жабинського, буд.13, ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 44 004,42 грн., судовий збір 2373,50 грн., витрати на правову допомогу 5000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дати проголошення до Хмельницького міськрайонного суду.

Повний текст рішення виготовлено 04 березня 2026 року.

Суддя: Чевилюк З.А.