Справа № 761/6691/26
Провадження № 2/761/8688/2026
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 березня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської окружної прокуратури міста Києва про відшкодування шкоди завданої незаконними рішеннями, діями, бездіяльністю органу, що здійснює нагляд при виконанні судових рішень, прокуратури,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною до Шевченківської окружної прокуратури міста Києва про відшкодування шкоди завданої незаконними рішеннями, діями, бездіяльністю органу, що здійснює нагляд при виконанні судових рішень, прокуратури.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, позовна заява повинна відповідати вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч. 1-5 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Обґрунтовуючи право на звернення до суду в інтересах іншої особи без довіреності, позивач посилається на положення ст. 172 СК України, зазначаючи про немічний стан та непрацездатність своєї матері, ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 172 СК України, повнолітні дочка, син мають право звертатися за захистом прав та інтересів непрацездатних, немічних батьків як їх законні представники, без спеціальних на те повноважень.

Поняття непрацездатності визначено у ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Частина перша статті 56 ЦПК України передбачає можливість участі у судовому процесі осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Так, у випадках, встановлених законом, фізичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб.

Таким чином, загальна норма частини першої статті 56 ЦПК України та спеціальна норма частини другої статті 172 СК України передбачають право повнолітніх дочки, сина звернутися за захистом прав та інтересів непрацездатних, немічних батьків як їх законні представники, без спеціальних на те повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Системне тлумачення статей 56, 59 ЦПК України дозволяє дійти висновку про те, що процесуальний закон відносить до законних представників не лише осіб, визначених у статті 59 ЦПК України, а й інших осіб, визначених іншим законом, у тому числі, частиною другою статті 172 СК України, оскільки вказані процесуальні норми диференціюються за колом осіб, права яких захищає інша особа (законний представник).

На переконання суду, непрацездатні особи не завжди є немічними, а немічними можуть вважатися й ті особи, що не досягли пенсійного віку, не визнані ще інвалідами, або через каліцтво чи хворобу не мають достатніх фізичних сил для самостійного звернення за захистом.

Виходячи з такого тлумачення поняття «немічність», суд доходить до висновку, що такий стан за своїми ознаками співпадає з ознаками безпорадного стану. Для застосування частини другої статті 172 СК України немічною вважається особа, яка в силу свого похилого віку, тяжкої хвороби або каліцтва, не може самостійно забезпечувати умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 200/21452/15-ц (провадження N 61-18578св18) зроблено висновок, що безпорадний стан необхідно доказувати відповідними записами в медичних документах. Отже, аналогічно і стан немічності може підтверджуватися відповідними записами у медичних документах.

Суд зауважує, що матеріали позовної заяви з додатками не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_2 ознак немічності на момент подання позову. Наявність родинних зв`язків та посилання у позовній заяві на стан здоров`я матері, не підкріплені належними та допустимим доказами, а тому не вказують на наявність у ОСОБА_1 права на представництво матері в у розумінні ст. 172 СК України.

Однак, позивачем не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у останньої повноважень для звернення в інтересах матері.

У зв`язку з наведеним, позивачу слід надати до суду копії документів, які характеризують стан її матері як непрацездатної та немічної.

Згідно ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку про необхідність усунення вищевказаних недоліків та надання позивачу строку для їх усунення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківської окружної прокуратури міста Києва про відшкодування шкоди завданої незаконними рішеннями, діями, бездіяльністю органу, що здійснює нагляд при виконанні судових рішень, прокуратури - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить 5 (п`ять) днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: