Справа № 404/1513/24
Номер провадження 2/404/424/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

09 лютого 2026 року Фортечний районний суд міста Кроп ивницького

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Котова К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Таскомбанк», про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44,64 кв.м., житловою площею 29,90 кв.м. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07 червня 2003 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 02 листопада 2021 року шлюб між сторонами розірвано. З моменту реєстрації шлюбу сторони жили разом, вели спільне господарство, кожен з членів сім`ї вносив свою частку задля досягнення достатку та сімейного благополуччя. В період шлюбу ними за спільні кошти було набуто у власність спірну квартиру, право власності на яку було зареєстровано за відповідачем. Кошти на придбання квартири складалися із коштів, отриманих позивачем від продажу належної особисто їй на праві власності квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та коштів, отриманих за кредитним договором з Публічним акціонерним товариством «БМ Банк» (за договором відступлення права вимоги Публічне акціонерне товариство «Таскомбанк»). Перший платіж за Кредитним договором було здійснено за рахунок коштів, отриманих від продажу належної особисто позивачу на праві власності квартири, отриманих 11.05.2011 року. Обидва договори купівлі-продажу було укладено в один день. Вартість належної їй на праві власності квартири становила 29928,00 грн. Надалі заборгованість за Кредитним договором вони виплачували за рахунок коштів спільного бюджету подружжя. На даний час вона з відповідачем не може дійти згоди щодо розподілу набутого в шлюбі майна, а саме спірної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44,64 кв.м. Оскільки зазначену квартиру було придбано сторонами в період шлюбу то вона належить їй як подружжю на праві спільної сумісної власності. Наразі мирним шляхом врегулювати відносини щодо використання спільної сумісної власності не вдається. За таких обставин позивач вважає, що її права є порушеними, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 березня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. На підставі частини третьої статті 53 Цивільного процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Таскомбанк» (а.с.33).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 липня 2024 року в задоволенні клопотання про витребування доказів відмовлено, підготовче засідання відкладено (а.с. 42).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті, призначено судове засідання (а.с. 73).

Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання, повідомлена належним чином. Представником позивача подано клопотання (вх. № 36892 від 16.09.2025 року). Про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 100).

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 80, 89, 97, 106), про причини неявки суд не повідомила, клопотань, заяв, відзиву на позов не подавала.

Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідачу направлялась повістка про виклик до суду на адресу, зазначену в позовній заяві, яка є адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а також відповідача про розгляд справи було повідомлено в порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 Цивільного процесуального кодексу України.

За правилами частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням частини четвертої статті 223 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом(стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 02 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено. Розірвано шлюб, зареєстрований 07 червня 2003 року виконавчим комітетом Чарівненської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис № 2, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн (а.с. 24-25).

Сторони від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 14 січня 2004 року видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис за № 68, а.с. 23), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 09 лютого 2010 року видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис за № 320, а.с. 22).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 326282741 від 20.03.2023 року, власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, 707, 11.05.2011, Приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Стоєва Г.Ф. Крім того, міститься інформація про тип обтяження: заборона на нерухоме майно; реєстраційний номер обтяження: 11156944; зареєстровано: 11.05.2011 15:29:28 за № 11156944 реєстратором Приватний нотаріус Стоєва Г.Ф., АДРЕСА_3 ; підстава обтяження: Договір іпотеки, 771, 11.05.2011, ОСОБА_5 ; об`єкт обтяження: квартира: адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 6812017; власник ОСОБА_2 ; обтяжував: ПАТ «БМ Банк», код 33881201, місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок № 37; заявник: Приватний нотаріус Стоєва Г.Ф. (а.с. 26).

Згідно звіту про оцінку майна КМ06024-003 від 06.02.2024 року, висновку про вартість об`єкту оцінки: житлової квартири загальною площею 44,64 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , підготовленого на замовлення позивача суб`єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «Експро оцінка» оціночна (ринкова) вартість об`єкту оцінки станом на дату оцінки, без ПДВ, складає: 789505 гривень (а.с. 5-18).

Отже судом встановлено, що зазначений об`єкт нерухомого майна придбаний сторонами в період перебування у зареєстрованому шлюбі.

Згідно зі статтею 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень Цивільного кодексу України, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє.

За змістом пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 Сімейного кодексу України, частина третя Цивільного кодексу України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 Цивільного кодексу України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

За частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно з частиною першою статті 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до частини другої статті 372 Цивільного кодекс України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

За положеннями статті 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з частиною першою статті 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною першою статті 70 Сімейного кодексу України закріплено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У відповідності до вимог частини першої, другої та четвертої статті 71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою.

Отже, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , придбана сторонами в період перебування у зареєстрованому шлюбі, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та у відповідності до вимог статті 71 Сімейного кодексу України та статті 371 Цивільного кодексу України підлягає поділу між сторонами в рівних частках. Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 3947,50 грн.

Керуючись статтями 60, 61, 63, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, статтями 325, 328, 372 Цивільного кодексу України, статтями 4, 12, 13, 81, 89, 139, 141, 142, 206, 263-265, 280-284 Цивільного процесуального України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Таскомбанк», про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності, задовольнити повністю.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44,64 кв.м., житловою площею 29,90 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3947,50 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Таскомбанк», , місцезнаходження: 01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок № 30.

Повний текст рішення суду складено 19.02.2026 року.

Суддя Фортечного районного

суду міста Кропивницького Людмила КУЛІНКА

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Л. Д. Кулінка