справа №176/3257/25
провадження №2/176/173/26
РІШЕННЯ

Іменем України

09 березня 2026 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Гусейнова К.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2025 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №129010-КС-004 від 29.07.2021 року в сумі 41582,5 грн та судових витрат у розмірі 2422,4 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір №129010-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

ТОВ «БізПозика» 29.07.2021 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір №129010-КС-004 про надання кредиту.

29.07.2021 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №129010-КС-004 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою.

Зі своєї сторони ТОВ «БізПозика» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-8292, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено.

Таким чином, 29.07.2021 року між ТОВ «БізПозика» та ОСОБА_1 було укладено Договір №129010-КС-004 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п.1 Договору кредиту, ТОВ «БізПозика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 15000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,0833 процентів за кожен день користування Кредитом.

Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.

ТОВ «БізПозика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 15000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням).

Відповідно до пункту 2 Договору протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

Відповідно до п.5.1. Правил, які у відповідності до пункту 10 Кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов Кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту Позичальнику до закінчення терміну дії Договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування.

Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 08.08.2025 року утворилась заборгованість за Договором №129010-КС-004 про надання кредиту, в розмірі 41582,5 грн, що складається з:

- суми прострочених платежів по тілу кредиту - 15000 грн;

- суми прострочених платежів по процентах - 25025 грн;

- суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн;

- суми прострочених платежів за комісією - 1557,5 грн.

ОСОБА_1 , через веб-сайт Кредитодавця шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, увійшов до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подав Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказує номер свого поточного (карткового) рахунку.

Відповідно до п.п.3.1.1. Правил Після отримання Заявником від Кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання Кредиту в Особистому Кабінеті Заявника розміщається Оферта, яка є пропозицією в розумінні ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Після отримання Оферти Заявнику надсилається Одноразовий ідентифікатор.

У випадку відмови від укладення Заявником Договору чи не підписання його шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Оферта вважається не акцептованою Заявником і втрачає силу (п.п. 3.1.2, 3.1.3 Правил).

ТОВ «БізПозика» 29.07.2021 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №129010-КС-004 про надання кредиту.

Відповідь Заявника/Позичальника, якому адресована пропозиція укласти Договір про надання кредиту, надається шляхом надсилання електронного повідомлення Кредитодавцю.

29.07.2021 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №129010-КС-004 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора G-8292, (направленого Позичальнику на номер телефону НОМЕР_1 , вказаного Позичальником в Заявці) електронного повідомлення СМС-повідомлення.

Згідно з п.п.4.4.4. Правил Позичальник підтверджує, що вказаний ним (з метою отримання кредиту) поточний (картковий) рахунок належать саме йому і треті особи не мають до нього доступу.

На виконання вимог, у тому числі, п.4 ч.1 ст.1 та ч.2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 11.02.2021 року №16 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Відповідно до пункту 5 Правил Кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил.

Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на тому, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил).

Отже, як вбачається з умов даного кредитного договору та Правил надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», встановлення комісії за надання кредиту, є правомірним, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №129010-КС-004 від 29.07.2021 року в сумі 41582,5 грн та судові витрати у розмірі 2422,2 грн.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11.09.2025 року по справі відкрито провадження та визначено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» в позовній заяві просиврозглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачу ОСОБА_1 , відповідно до вимог ЦПК України, за відомим місцем реєстрації останньої, направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву.

24 вересня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика».

Відповідач у відзиві зазначає, що позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості кредиту у розмірі 25 025,00 грн, що становить загальну заборгованість за відсотками за вищевказаним кредитним договором.

Належних розрахунків, які б узгоджувалися із матеріалами справи, умовами кредитного договору, позивач не надав, хоча в цій частині саме на ньому лежить процесуальний обов`язок доказування, а тому цей позов, на думку відповідача, не може бути задоволений, оскільки він є не обгрунтованим, а позовні вимоги щодо стягнення відсотків - недоведеними.

Відповідач вважає, що наданий позивачем Розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлений робітниками ТОВ «Бізнес Позика», є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту.

Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно нормам ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Проте, відповідач звертає увагу суду, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків є правильними.

Відповідно до умов вищезазначеного кредитного Договору, невід`ємною його частиною є Правила надання грошових коштів у кредит, ці Правила є невід`ємною частиною договору, складають єдиний договір.

Однак, відповідач вважає, що роздруківка (правил) із сайту позивача (електронний документ, знімок сайту) належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умовах та Правилах споживчого кредитування.

Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 129010-КС-004 від 29.07.2021 року позичальник ОСОБА_1 , на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором № 129010-КС-004 від 29.07.2021 р. на загальну суму 3130,00 грн. Однак, позивачем не надано доказів щодо перерахування / не перерахування кредитних коштів на рахунок кредитодавця у розмірі 3130,00 грн., а також того, то тіло кредиту було / не було зменшено на відповідну суму.

Відповідач зазначає, що кредитний договір № 129010-КС-ОО4 від 29.07.2021 року не містить відомостей про його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме відповідачем, оскільки саме тільки зазначення в кредитному договорі персональних даних відповідача не підтверджує проходження ним верифікації та ідентифікації згідно з вимогами законодавства, що відбулося за відсутності копій (електронних чи паперових) особистих документів, які б підтверджували електронну ідентифікацію фізичної особи відповідача.

Докази того, що відповідач отримував такий одноразовий ідентифікатор С-8292 шляхом направлення позивачем СМС-повідомлення з одноразовим ідентифікатором відсутні.

На думку відповідача, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що мобільний додаток або веб-сайт в мережі Інтернет (Особистий кабінет Відповідача) ТОВ «Бізнес Позика» належить саме останньому, як і відсутній відповідний документ на підтвердження того, що відповідач отримував СМС-повідомления з одноразовим ідентифікатором.

Відповідач також стверджує, що вказівка позивача на те, що банківська картка, номер якої особисто вказаний у договорі саме позичальником, належить відповідачу, є помилковими.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови споживчого кредитування відсутність у договорі домовленостей сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та штрафів за несвоєчасне погашення кредитів, Умови споживчого кредитування, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору.

Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Згідно з додатком до позовної заяви останній був підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора. Однак, відповідач вважає, що підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми.

Відповідач також просив врахувати той факт, що суду не було надано Кредитодавцем повідомлення (або платіжного доручення, квитанції платіжної системи) про перерахунок коштів в сумі 11 000,00 грн на картку клієнта та не надано доказів перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача (рахунок, виписка рахунку відповідача та позивача). Отже, позивачем не було додано доказів подальшого перерахування / не перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача.

На думку відповідача, розрахунок заборгованості за Кредитним договором є необгрунтованим, оскільки такий розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.

Більш того, графік платежів за кредитним договором № 129010-КС-004 від 29.07.2021 року є умовним. Позивачем не було додано доказів подальшого перерахування / неперерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. Відповідно, можна дійти висновку, що ОСОБА_1 не ознайомлювали з умовами кредитування.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 75 від 04.07.2018, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Таким чином, відповідач вважає, що належним доказом щодо заборгованості за тілом кредиту може бути і виписка по картковому рахунку, яка повинна досліджуватися в сукупності з іншими доказами. Однак, у даному випадку, позивачем на підтвердження перерахування відповідачеві коштів за кредитним договором не надано належних доказів - розрахункових документів (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо) або виписок з банківського рахунку Відповідача.

При цьому, у договорі, укладеному з Первісним кредитором, відсутні будь-які відомості про те, що кредитні кошти будуть перераховуватися на користь позичальника іншою особою, яка не виступає стороною за кредитним договором.

Відповідач вважає, що у даних документах не міститься відомостей про те, що кошти перераховуються на підставі відповідного договору, що не дає суду можливості застосовувати до даних правовідносин умови цього договору. Відтак, зазначене не підтверджує факт перерахування коштів саме кредитодавцем на підставі відповідного договору, а не іншими особами за іншими правовідносинами.

Позивачем також не надано суду і електронних листів, що могли б підтвердити існування заборгованості відповідача у розмірі, що заявлений позивачем до стягнення.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості за комісією за надання кредиту за договорам № 129010-КС-004 від 29.07.2021 року, то відповідач стверджує, що позивач, в особі ТОВ «Бізнес Позика» не роз`яснив, за які конкретні розрахунково-касові дії з відповідача буде взята комісія за надання кредиту. Розмір комісії встановлено без уточнення найменування конкретних послуг щодо надання кредиту. Більш того, товариством не було надано окремий договір між надавачем платіжних послуг та користувачем відповідно до вимог законодавства, на узгоджених сторонами умовах (або зазначення щодо умов укладення Договору про надання платіжних послуг).

На думку відповідача матеріали справи також не містять відомостей, то підтверджують факт наявності заборгованості відповідача за кредитним договором у розмірі 41 582,50 грн. Доведеність наявної суми заборгованості за договором, є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами її розмір.

Таким чином, відповідач вважає, що відсутність в матеріалах справи первинних документів не тільки позбавляє можливості перевірити факт отримання позичальником коштів у кредит, але і перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстав та порядку нарахування відсотків за користування кредитом.

Отже, відповідач вважає, що ТОВ «Бізнес Позика» у встановленому законом порядку, не довело факту перерахування кредитних коштів за договором, а тому підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за відсотками відсутні.

Також, відповідач звертає увагу суду, що розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором.

Відповідно до змісту ч.ч.5,7 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у ч.3 ст.509 та ч.1,2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Відповідач вважає, що наявність у Кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання відсотки перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача.

Відповідач звертає увагу суду, що позивач як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукає у такий спосіб Позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для неї умовах, які відповідач ОСОБА_1 не могла оцінити належно.

29 вересня 2025 року від позивача ТОВ «Бізнес Позика» на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що докази сплати відповідачем коштів за Кредитним договором надаються у формі довідки, яка була сформована технологічним оператором платіжних послуг ТОВ «Платежі Онлайн», який надає послуги позивачу на підставі Договору про надання послуг № ПГ-5 від 04.11.2020 року.

ТОВ «Бізнес Позика» не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за Кредитними договорами здійснюється Посередниками ТОВ «Бізнес Позика» на підставі відповідних договорів з посередниками за допомогою платіжних систем посередників.

Позивач також звертає увагу суду, що зробивши часткову оплату з метою виконання умов Кредитного договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання факту укладення Кредитного договору і, відповідно, визнання правомірності вимог позивача щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором.

Вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки,_доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі судового рішення. Для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов`язання) необхідно встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним і настання певних юридичних наслідків.

Відповідач вважає, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Враховуючи вищевикладене, позивач звертає увагу суду, що до позовної заяви була додана візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору, у якій детально відображені всі дії ТОВ «Бізнес Позика» та відповідача щодо укладення Кредитного договору в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Ця візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору була посвідчена директором ТОВ «Бізнес Позика» Гайворонською М.М.

Позивач також зазначає, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/ Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений.

Адреса електронної пошти була зазначена позичальником під час укладення Кредитного договору в його особистому кабінеті на веб-сайті Кредитодавця.

На підтвердження вищезазначеного, до позовної заяви був доданий витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи на веб-сайті Кредитодавця "Анкета клієнта", у якому була зазначена адреса електронної пошти позичальника.

Позивач звертає увагу суду, що адреса електронної пошти, на яку відповідачу був відправлений Кредитний договір та Правила, є тією самою адресою електронної пошти, яка вказана у Відзиві на позовну заяву як така, що належить відповідачу.

Примірники електронного Кредитного договору, акцепту та оферти на його укладення, паспорта споживчого кредиту надані позивачем до суду, є їх оригіналами, й будь-які інші варіанти вищезазначених документів у позивача відсутні та не можуть бути надані до суду. При цьому, оригінали вищезазначених документів були збережені в первісному та незмінному вигляді.

Також, позивач звертає увагу суду, що всі істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту (у випадку її встановлення), строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у Кредитному договорі, який уклав відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Враховуючи вищевикладене, позивач звертає увагу суду, що до позовної заяви була додана візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору, у якій детально відображені всі дії ТОВ «Бізнес Позика» та відповідача щодо укладення Кредитного договору в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Ця візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору була посвідчена директором ТОВ «Бізнес Позика» Гайворонською М.М.

Позивач також повідомляє суд, що ТОВ «Бізнес Позика» не може надати суду Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) в редакції, наданій суду з підписом про ознайомлення та погодження з ними відповідачем, оскільки позичальник додатково окремо не підписував такі Правила.

Згідно з п.7. Кредитного договору Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає Договір.

До Відповіді на відзив були надані докази додаткового направлення на електронну адресу відповідача Кредитного договору та Правил, які були відправлені відповідачу одразу після укладення Кредитного договору (тобто редакція цих Правил була незмінною протягом всього строку дії Кредитного договору).

Крім того, як вже зазначалося стороною позивача у відповіді на відзив, всі істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту, а у Кредитному договорі,

Відповідно до п.1. Кредитного договору, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів.

Номер банківської картки для перерахування кредитних коштів за Кредитним договором був вказаний Позичальником під час укладення Кредитного договору в його особистому кабінеті на веб-сайті Кредитодавця.

На підтвердження вищезазначеного, до позовної заяви був доданий витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи на веб-сайті Кредитодавця "Анкета клієнта", відповідно до якого Позичальником був зазначений номер банківської картки НОМЕР_2 для перерахування на цю картку кредитних коштів за Кредитним договором.

Відповідно до п.1. Кредитного договору, Процента ставка: в день 1,08330000, фіксована.

ТОВ «Бізнес Позика» просило суд стягнути з відповідача лише заборгованість по тілу, процентам та комісії за надання кредиту, які були нараховані відповідно до умов Кредитного договору.

ТОВ «Бізнес Позика» звертає увагу суду, що не нараховувало та не заявляло до стягнення у позовних вимогах жодну неустойку відповідно до ст. 549 ЦК України (у вигляді пені чи штрафів) чи жодну форму відповідальності за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України (у вигляді індексу інфляції за весь час прострочення чи трьох процентів річних від простроченої суми), тому вищезазначені норми Цивільного кодексу України та Закону України «Про споживче кредитування» не підлягають застосуванню у даній справі.

Позивач також вважає, що для спростування позовних вимог позивача, сторона відповідача мала б надати суду докази здійснення всіх платежів за Кредитним договором у розмірі та строк, відповідно до встановленого у п.3. Кредитного договору графіку платежів, однак сторона відповідача таких доказів суду не надала.

Щодо правомірності встановлення небанківською установою ТОВ «Бізнес Позика» комісії за надання кредиту, позивач зазначає, що відповідно до п.1. Кредитного договору, Комісія за надання Кредиту: 2250,00 грн.

Встановлений вищезазначеним пунктом Кредитного договору графік платежів чітко передбачає сплату відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту.

Також обов`язок відповідача щодо сплати зокрема комісії за надання кредиту передбачений у Паспорті споживчого кредиту до Кредитного договору,

Крім того, позивач звертає увагу суду на наступне: кредитодавець жодним чином не обмежував час на ознайомлення Позичальника з умовами Кредитного договору та Правилами; Позичальник добровільно погодився з умовами Кредитного договору (зокрема щодо обов`язку сплатити комісію за надання кредиту) та погодився його виконувати (що відповідає принципу свободи договору, який встановлений у статті 627 ЦК України). Якби Позичальника не влаштовували умови Кредитного договору, він міг його просто не укладати. Протягом строку дії Кредитного договору та/або після його закінчення Позичальник не звернувся із заявою про розірвання Кредитного договору та/або визнання Кредитного договору недійсним в цілому або його окремих частин.

Щодо розрахунку заборгованості, позивач стверджує, що даний розрахунок ґрунтується на умовах Кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи.

Платіж відповідача за Кредитним договором був врахований у розрахунку заборгованості за Кредитним договором. Сума заборгованості відповідача за Кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором підрахована з урахуванням платежу відповідача. Сторона відповідача у Відзиві на позовну заяву жодним чином не пояснила, чому на її думку доданий позивачем до позовної заяви Розрахунок заборгованості за Кредитним договором є начебто необґрунтованим, та таким, що начебто не узгоджується з матеріалами справи.

При цьому, позивач звертає увагу, що відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Так, згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.ст.76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 29.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір №129010-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.25-26).

ТОВ «БІЗПОЗИКА» 29.07.2021 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №129010-КС-004 про надання кредиту (а.с.27-28).

29.07.2021 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №129010-КС-004 про надання кредиту, на умовах визначених офертою (а.с.29-30).

Зі своєї сторони ТОВ «БізПозика» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-8292, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено (а.с.31-32).

Таким чином, 27.07.2021 року між ТОВ «БізПозика» та ОСОБА_1 було укладено Договір №129010-КС-004 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п.1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 15000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання кредиту у розмірі 2250 грн у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».

Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,08330000 процентів за кожен день користування Кредитом.

Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.

Крім того, вищезазначені умови кредитування були доведені до відома відповідача перед укладенням договору, про що свідчить паспорт споживчого кредиту від 29.07.2021 року, який підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.23-24).

ТОВ «БізПозика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 15000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується квитанцією про здійснення переказу грошових коштів (а.с.32 зворот).

Відповідно до п.5.1. Правил, які є невід`ємною частиною кредитного договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов Кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту Позичальнику протягом всього строку кредитування (а.с.33-42).

У відповідь на запит згідно ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області АТ «Райффайзен Банк» повідомив суд, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) в банку емітовано карту № НОМЕР_2 (а.с.83).

Згідно виписки по рахунку ОСОБА_1 , наданої в електронному вигляді, за період з 29.07.2021 по 13.01.2024, наданої АТ «Райффайзен Банк» відповідачу ОСОБА_1 29.07.2021 року на карту № НОМЕР_2 було зараховано 15000 грн (а.с.84).

Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 07.08.2025 року утворилась заборгованість за Договором №129010-КС-004 про надання кредиту, в розмірі 41582,5 грн (а.с.12-21), що складається з:

- суми прострочених платежів по тілу кредиту - 15000 грн;

- суми прострочених платежів по процентах - 25025 грн;

- суми прострочених платежів за комісією - 1557,5 грн.

Відповідач ОСОБА_1 , через веб-сайт Кредитодавця шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, увійшла до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подала Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказує номер свого поточного (карткового) рахунку.

Відповідно до п.п.3.1.1 Правил після отримання Заявником від Кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання Кредиту в Особистому Кабінеті Заявника розміщається Оферта, яка є пропозицією в розумінні ч. 4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Після отримання Оферти Заявнику надсилається Одноразовий ідентифікатор.

У випадку відмови від укладення Заявником Договору чи не підписання його шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Оферта втрачає чинність (п.п.3.1.3 Правил).

ТОВ «БізПозика» 29.07.2021 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №129010-КС-004 про надання кредиту.

Відповідь Заявника/Позичальника, якому адресована пропозиція укласти Договір про надання кредиту, надається шляхом надсилання електронного повідомлення Кредитодавцю.

29.07.2021 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №490368-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора G-8292, (направленого Позичальнику на номер телефону НОМЕР_1 , вказаного Позичальником в Заявці) електронного повідомлення СМС-повідомлення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

За приписами ч.2 ст.8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, п.4 ч.1 ст.1 та ч.2 ст.8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 11.02.2021 року №16 затвердило ПРАВИЛА розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Відповідно до пункту 5 Правил Кредитодавець надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у додатку 2 до цих Правил.

Кредитодавець має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на тому, що платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно із ст.638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно із ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 345/3085/19.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було порушено вимоги статей 1049,1054 ЦК України, у зв`язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту.

Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем.

Позивачем надано суду письмову форму укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Бізнес Позика» Договору №129010-КС-004 від 29.07.2021 року (а.с.25-26).

У вищезазначеному договорі зазначено електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме комбінація цифр і букв, згідно з положеннями ЗУ «Про електронну комерцію» (а.с.26).

Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано.

Отже, Договір №129010-КС-004 від 29.07.2021 року між позивачем та відповідачем підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

Крім цього, у вищевказаному Договорі позики та Правилах надання грошових коштів у позику, які є додатком до нього наявна інформація про умови кредитування, зокрема порядок та умови надання кредиту, строк дії договору, процентна ставка за користування кредитом, комісія за надання кредиту та порядок повернення кредиту.

За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та відповідачем ОСОБА_1 не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності укладеного кредитного договору. Станом на момент розгляду справи кредитний договір недійсним не визнавався.

Щодо доводів відповідача про ненадання банком первинних фінансових документів на підтвердження факту видачі кредиту, то такі спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме квитанцією від 29.07.2021 щодо перерахування кредитних коштів в сумі 15000 грн. за договором № 129010-КС-004, у якій зазначено номер банківської картки для перерахування кредитних коштів, який збігається з номером, вказаним у анкеті клієнта. Також, у відповідь на запит згідно ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області АТ «Райффайзен Банк» повідомив суд, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) в банку емітовано вищевказану карту № НОМЕР_2 (а.с.83).

Крім того, факт видачі кредитних коштів підтверджується випискою з особового рахунку, наданою банком в електронному вигляді, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.12.2020 в рамках справи № 278/2177/15-ц, у якій зазначено про те, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

Також, суд вважає, що боржник, маючи доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, мав можливість в якості доказу надати суду довідку з банку про неналежність йому вищезгаданої картки, або виписку зі свого рахунку на підтвердження надходження чи не надходження коштів від кредитора на виконання умов укладеного договору, його розміру, а також на підтвердження виконання своїх зобов`язань за даним договором та внесення коштів на погашення заборгованості.

Заперечуючи проти отримання кредиту, відповідач не надав суду доказів, які б спростували факт видачі та користування кредитними коштами.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором №129010-КС-004 від 29 липня 2021 року не виконав, заборгованість не погасив, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості на загальну суму 41582,5 грн, яка складається з:

- суми прострочених платежів по тілу кредиту -15000 грн;

- суми прострочених платежів по процентах - 25025 грн;

- суми прострочених платежів за комісією - 1557,5 грн.

Крім того, в силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 178, 258, 259, 263-265, 274, 279, 281, 282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», , юридична адреса: м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 411, заборгованість за Договором №129010-КС-004 про надання кредиту від 29.07.2021 рокув сумі 41582 (сорок одна тисяча п`ятсот вісімдесят дві) гривні 50 копійок, яка складається з:

- суми прострочених платежів по тілу кредиту - 15000 грн;

- суми прострочених платежів по процентах - 25025 грн;

- суми прострочених платежів за комісією - 1557,5 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», , юридична адреса: м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 411, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Кімал ГУСЕЙНОВ