ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4260/26
провадження № 2-з/753/34/26
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

"05" березня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Котенко Р.В. перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову

В С Т А Н О В И Л А:

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 із позовом до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 березня 2026 року позовну заяву було передано для розгляду судді Котенко Р. В.

Разом із позовною заявою позивачем була подана заява про забезпечення позову.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03 березня 2026 року заяву про забезпечення позову було передано для розгляду судді Котенко Р. В.

Керуючись ч. 9 ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права), вважаю, що заяву про забезпечення позову слід залишити без руху, виходячи з такого.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Як встановлено судом, позивач не сплатив судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову, пославшись на п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Пункт 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачає звільнення позивача від сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Разом з тим, окрім вимог про поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позивачем заявлені також вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, а також зобов`язання відповідача подати уточнюючу звітність до ПФУ щодо фактичного стажу роботи позивача та сплати ЄСВ за постановою КАС ВС від 11.12.2019 у справі № 761/738/15-ц, на які норма п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не розповсюджується.

Отже, за подання позову з переліченими вище вимогами, позивач має сплатити судовий збір за дві немайнові вимоги.

Заявою про забезпечення позову позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача на його рахунках у банківських установах (включаючи ДКСУ та комерційні банки) у межах суми 26 814,40 грн, а також заборонити відповідачу вчиняти дії щодо викривлення звітності щодо позивача у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Один із обраних позивачем заходів забезпечення позову (заборона відповідачу вчиняти певні дії), стосується позовної вимоги, за яку необхідно сплатити судовий збір (зобов`язання відповідача подати уточнюючу звітність до ПФУ щодо фактичного стажу роботи позивача та сплати ЄСВ за постановою КАС ВС від 11.12.2019 у справі № 761/738/15-ц).

У такому разі, за подання заяви про забезпечення позову також необхідно сплатити судовий збір.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення позову встановлена ставка судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2026 рік» станом на 01 січня 2026 року складає 3 328,00 грн.

На підставі зазначеного, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову підлягає сплаті у розмірі 665,60 грн (3 328,00 х 0,2 = 665,60).

Разом з тим, Законом України «Про судовий збір» передбачені інші підстави для звільнення позивачів від сплати судового збору.

Так, зокрема, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

У позовній заяві та заяві про забезпечення позову позивач вказує, що він є особою з інвалідністю ІІ групи безстроково.

До позову та заяви про забезпечення позову позивачем долучена фотокопія Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0220177, виданої 24 червня 2014 року.

Разом з тим, вказаний документ є нечитабельним. Так, зокрема, записи кульковою ручкою у графі 8 «Група інвалідності», графі 10 «Інвалідність встановлена на строк до» містять окремі ледь помітні елементи, що унеможливлює прочитати слово повністю та, зокрема, встановити групу інвалідності позивача.

Вказане унеможливлює дійти остаточного висновку щодо можливості звільнення позивача від сплати судового збору з огляду на те, що таке звільнення безпосередньо залежить від групи інвалідності, оскільки особи з інвалідністю ІII групи відповідно до Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору не звільняються.

Разом з тим, за вказаних обставин суддя вважає передчасним застосування ч. 10 ст. 153 ЦПК України та повернення заяви про забезпечення позову до з`ясування питання щодо групи інвалідності позивача.

Відтак, суддя, керуючись ч. 9 ст. 10, ч. 1 ст. 185 ЦПК України, дійшла висновку, що заяву про забезпечення позову слід залишити без руху та запропонувати позивачу усунути вказаний вище недолік заяви шляхом надання доказів звільнення позивача від сплати судового збору з підстави, що він є особою з інвалідністю ІІ групи (такими доказами, зокрема, але не виключно, можуть бути копія акту огляду медико-соціальною експертною комісією, копія виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією тощо).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без руху.

Надати позивачу строк у п`ять днів з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху для усунення зазначених недоліків.

У разі, якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Роз`яснити позивачу, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Р. В. Котенко