Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2059/26
Номер провадження 2/711/1720/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06 березня 2026 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Петренко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , яка діє як у своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до приватного акціонерного товариства «Черкаський шовковий комбінат», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради, про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2026 року ОСОБА_1 , яка діє як у своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Осадчий Олег Васильович, звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частці квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також стягнути судові витрати.

Частиною 1 ст.30 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20).

У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 (провадження № 61-30812св18) зазначено, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Ураховуючи викладене, спір між сторонами у цій справі виник з приводу нерухомого майна, оскільки стосується визнання права власності на нього; означене нерухоме майно розташоване у Придніпровському районі м. Черкаси, тому розгляд позовної заяви, за правилами виключної підсудності, що передбачені ч.1 ст.30 ЦПК України, підлягає розгляду саме Придніпровським районним судом м. Черкаси.

Суддя, перевіривши матеріали позовної заяви на їх відповідність вимогам ЦПК України, встановив таке.

Частиною 4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Частиною 3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Законом України «Про Державний бюджет на 2026 рік» визначено, що з 01.01.2026 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 328,00 грн.

Отже, розмір судового збору, що підлягав сплаті позивачем за подання позовної заяви майнового характеру з ціною позову 897 870 грн в електронній формі, станом на 04.03.2026, становив 7 182,96 грн.

Як вбачається з доданих до позову документів, будь-яких квитанцій щодо сплати позивачем судового збору не долучено лише в мотивувальній частині позову зазначено про те, що судовий збір складає 7182,96 грн.

Частиною 2 ст.185 ЦПК України передбачено, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладені вище норми матеріального та процесуального права, суддя вважає за необхідне вказати, що сумою судового збору, що необхідно сплатити позивачу, є 7 182,96 грн (897 870 грн х 0,01 = 8978,7 грн; 8978,7 грн х 0,8 = 7 182,96 грн).

Відтак, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст.185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку про необхідність залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачу усунути її недоліки шляхом надання до суду доказів сплати судового збору в сумі 7 182,96 грн (квитанції, платіжної інструкції тощо) або належним чином завірені документи, що надають право позивачу бути звільненою від сплати судового збору, перелік яких викладений у ч.1 ст.5 Закону «Про судовий збір».

Керуючись ст. 177, 185, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє як у своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до приватного акціонерного товариства «Черкаський шовковий комбінат», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради, про визнання права власності залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів сплати судового збору в сумі 7 182,96 грн (квитанції, платіжної інструкції тощо) або належним чином завірені документи, що надають право позивачу бути звільненою від сплати судового збору, перелік яких викладений у ч.1 ст.5 Закону «Про судовий збір».

Попередити позивача про наслідки недотримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, що передбачені ч. 3 ст. 185 ЦПК України: якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Водночас повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення позовної заяви.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана суддею 06 березня 2026 року.

Суддя: О. В. Петренко