Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

5 березня 2026 року селище Романів

Суддя Романівського районного суду Житомирської області Кірічук М.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова фінанс» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова - нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 11 лютого 2026 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-нова» (далі ТОВ «Іннова-нова») задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 21044,00 грн заборгованості за кредитним договором та 2422,40 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

18 лютого 2026 року представник позивача - адвокат Андрущенко М.В., звернувся до суду через систему «Електронний суд» із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ТОВ «Іннова фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, посилаючись на те, що рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 11 лютого 2026 року не вирішено питання про розподіл витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача до заяви долучено ряд документів, а саме копію договору про надання правничої допомоги, копію, ордеру на надання правничої допомоги, копію свідоцтва на заняття адвокатською діяльністю, копію заявки про надання послуг, копію акту приймання-передачі наданих послуг, копію платіжної інструкції.

Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, суд виходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, залишила без розгляду заяву відповідача про стягнення понесених нею витратна професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у своєму клопотанні відповідач не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску, що є підставою для застосування частини 8 статті 141 ЦПК України.

Вимога частини 8 статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена Верховним Судом у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (стаття 126, частина 1 статті 127 ЦПК України).

Таким чином, положення частини 8 статті 141 ЦПК України мають імперативний характер та зобов`язують суд залишити без розгляду таку заяву.

З матеріалів справи вбачається, що в позовній заяві представник позивача повідомив про попередній орієнтовний розмір судових витрат на правову допомогу адвоката, що становить 5000,00 грн. Доказів їх пронесення до позовної заяви додано не було.

Оскільки рішення у цій справі ухвалено 11 лютого 2026 року, то строк для подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, передбачений частиною 8 статті 141 ЦПК України закінчився 16 лютого 2026 року.

Із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з доказами понесених судових витрат, представник позивача адвокат Андрущенко М.В. звернувся 18 лютого 2026 року, тобто зі спливом строку, передбачених положеннями статті 141 ЦПК України.

Отже, із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник позивача звернувся до суду після закінчення п`ятиденного строку, передбаченого частиною 8 статті 141 ЦПК України, та без клопотання про поновлення такого строку.

У зв`язку з цим заяву представника позивача адвокат Андрущенко М.В. про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн слід залишити без розгляду.

Крім цього, слід звернути увагу, що судом під час ухвалення рішення від 11 лютого 2026 року відповідно до вимог статті 141 ЦПК України було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами за наявними в матеріалах справи доказами, а саме судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтею 141 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-нова» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя М.М. Кірічук