Справа № 159/1015/25
Провадження № 4-с/159/2/26
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області у складі головуючого судді Смалюх Р.Я., вивчивши скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє Кучер Андрій Іванович, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», на дії (бездіяльність) приватного виконавця Пироги Сергія Степановича,

в с т а н о в и в :

05.03.2026 від імені ОСОБА_1 (далі скаржник) звернувся ОСОБА_2 зі скаргою на дії (бездіяльність) приватного виконавця Пироги Сергія Степановича.

Скарга мотивована тим, що Ковельський міськрайонний суд Волинської області рішенням від 16.06.2025 стягнув з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за кредитним договором № 488652-КС-004 від 19.06.2024 у розмірі 36 828,67 грн.

Під час примусового виконання вказаного рішення суду приватний виконавець наклав арешт на банківську картку скаржниці, яка використовується виключно для зарахування пенсійних виплат, не з`ясувавши правовий статус коштів, що знаходяться на рахунку. Заявниця зазначає, що подала виконавцю довідку від АТ КБ «ПриватБанк» про спеціальний режим зазначеного рахунку, однак виконавець належним чином на це не відреагував. При цьому скаржниця посилається на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 756/8815/20, відповідно до якого виконавець перед накладенням арешту зобов`язаний встановити суму та правовий статус коштів, що перебувають на рахунку боржника. Крім того, вона зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття арешту є отримання виконавцем документального підтвердження того, що звернення стягнення на відповідні кошти заборонене законом.

Також скаржниця вказує, що навіть у випадку звернення стягнення на пенсійні кошти виконавець повинен був дотримуватися вимог ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає обмеження щодо відрахувань із пенсії не більше 20 відсотків її розміру. Водночас, за її твердженням, 27.02.2026 року з банківської картки було списано всі наявні на рахунку кошти у сумі 10 385,76 грн, що фактично позбавило її засобів для існування.

Крім цього, скаржниця зазначає, що відповідно до підпункту 3 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» на період дії в Україні воєнного стану зупиняється звернення стягнення на пенсію та стипендію, за винятком рішень про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, а також рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації.

Також заявниця посилається на положення ст. 447-1 ЦПК України, якою передбачено право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця, та ст. 449 ЦПК України, що встановлює десятиденний строк для подання відповідної скарги. За її словами, про повне списання пенсійних коштів вона дізналася 27.02.2026 року у день їх списання.

З огляду на викладене скаржниця просить: визнати протиправними дії приватного виконавця щодо звернення стягнення на пенсійні кошти в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ «Бізнес Позика»; зобов`язати приватного виконавця зняти арешт із карткового рахунку для виплат в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та заборонити здійснювати подальше стягнення коштів із зазначеної банківської картки; а також зобов`язати приватного виконавця повернути на рахунок скаржниці безпідставно списані пенсійні кошти за лютий 2026 року в сумі 9 852 грн 05 коп.

Дослідивши скаргу, суд зазначає таке.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 448 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), скарга повинна, зокрема, містити ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження.

Однак, в поданій скарзі не зазначено ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження.

Посилання у скарзі на те, що приватний виконавець не надав скаржнику такий ідентифікатор, а тому він не може зазначити його у скарзі не беруться судом до уваги з огляду на те що боржник у виконавчому провадженні має право ознайомлюватися з матеріалами такого провадження, у яких, зокрема, міститься постанова про відкриття виконавчого провадження у якій зазначається такий ідентифікатор.

Крім того, боржник не позбавлений права звернутися до виконавця з відповідним листом про надання такого ідентифікатора.

Скаржник не додав жодних документів, які б свідчили про те, що приватний виконавець Пирога С.С. відмовив скаржнику в ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження чи відмовив у наданні ідентифікатора доступу.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що подана заява не відповідає вимогам зазначеним у ч. 3 ст. 448 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 448 ЦПК України суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частин третьої та/або четвертої цієї статті, повертає її скаржнику без розгляду протягом чотирьох днів після її надходження до суду.

Керуючись ст. ст. 448 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Кучер Андрій Іванович, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», на дії (бездіяльність) приватного виконавця Пироги Сергія Сергійовича повернути скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) та може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Р. Я. Смалюх