Справа № 350/319/26
Номер провадження 2/350/465/2026
У Х В А Л А

про залишення без руху

03 березня 2026 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Бейко А.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Адвокат Грица Ю.Ю. діючи в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернувся до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до відповідача, у якій просив розірвати шлюб зареєстрований між позивачкою та відповідачем 24.01.2019 року у виконавчому комітеті Цінівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, за актовим записом №1.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Перевіривши позовну заява на відповідність вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачем до матеріалів позовної заяви долучено копію свідоцтва про шлюб.

Пленум Верховного Суду України у пункті 4 Постанови № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» орієнтує суди, що до заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей. Таким чином, позивач має обов`язком подати свідоцтво про шлюб в оригіналі, а не його копію. Оригінал свідоцтва про шлюб постійно зберігається в матеріалах справи про розірвання шлюбу, тому надання вказаного документа по даній категорії справ, є обов`язковим.

Відповідно до Постанови Верховного суду від 19.10.2022 по справі №526/442/22 зважаючи на зміст ст. ст.95, 177 ЦПК України, залишення позовної заяви без руху з підстав ненадання оригіналу свідоцтва про шлюб є порушенням принципу верховенства права та права на справедливий суд, суперечить завданням цивільного судочинства.

Суд погоджується з вказаною правовою позицією Верховного Суду, що для відкриття провадження достатньо посвідченої копії свідоцтва про шлюб, проте для розгляду справи по суті та ухвалення рішення про розірвання шлюбу оригінал свідоцтва про шлюб є доказом, що підтверджує існування шлюбу на час розгляду справи в суді. Наявність у сторони одночасно двох взаємосуперечливих документів (оригіналу свідоцтва про шлюб та рішення суду про його розірвання) є неприпустимим.

Разом із тим, звертаючись до суду з заявою про розірвання шлюбу, позивач не вказує в позовній заяві, що свідоцтво буде надано у судовому засіданні, будь-які клопотання з цього приводу матеріали справи також не містять.

Крім того, у випадку відсутності оригіналу свідоцтва про одруження у позивача, він не позбавлений можливості звернутись до відповідного органу із заявою про отримання дублікату свідоцтва про одруження, чи отримати Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Положеннями частини другої статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відсутність оригіналу свідоцтва про шлюб перешкоджає суду впевнитись, що спірні правовідносини мають місце.

За таких обставин суд вважає необхідним надання для суду оригіналу свідоцтва про шлюб.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Частиною шостою та сьомою статті 43 ЦПК України передбачено, що процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи (якою в силу положень ч.2 ст. 174 ЦПК України є позовна заява), та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

З огляду на викладене, оскільки позовна заява подана представником позивача до суду в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а відповідач у справі не відноситься до суб`єктів, які в силу процесуального закону зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, і позовна заява не містить відомостей про наявність у відповідача електронного кабінету, подаючи вказаний позов до суду, представник позивачки повинен був долучити до позовної заяви доказ надсилання відповідачу копії позовної заяви із додатками у паперовій формі та із описом вкладення.

В позовній заяві представник позивачки зазначає, що відомим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 , однак, всупереч зазначеним нормам процесуального закону, представником позивача до позовної заяви, поданої через систему "Електронний суд", не додано доказів надсилання листом з описом вкладення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів на вказану адресу.

Водночас суд звертає увагу представнику позивачки на те, що направлення відповідачу копії позовної заяви із додатками на електронну адресу, суперечить наведеним вище вимогам процесуального закону, та не може вважатись належним направленням відповідачу копії позовної заяви з додатками, за наведених обставин.

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання заявником умов реалізації права на звернення до цього суду з заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про залишення позовної заяви без руху із наданням строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись статями 175-177, 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без руху про що повідомити представника позивача та надати йому строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, який не може перевищувати 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити представнику позивача, що у разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява в частині заявлених ним вимог вважатиметься неподаною і буде повернута.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Копію даної ухвали направити позивачу по справі.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя А.М.Бейко