КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/1692/20 Головуючий у 1 інстанції Остапчук Т.В.
Провадження №22-ц/824/6427/2026 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
УХВАЛА

04 березня 2026 м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О. (судді-доповідача), Борисової О.В. Голуб С.А., розглянувши заяву про самовідвід судді Київського апеляційного суду Борисової О.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Національної поліції України, Офісу Генерального прокурора про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури, суду,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Національної поліції Україна, Офісу Генерального прокурора про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури, суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями, справу призначено судді-доповідачу Таргоній Д.О.

Судді, які входять до складу колегії: головуючий суддя - Таргоній Д.О., судді - Борисова О.В., Голуб С.А.

В судовому засіданні 04 березня 2026 року суддя Борисова О.В. заявила самовідвід з підстав наявності обставин, що можуть викликати сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, оскільки позивач у даній справі Радецький Р.С. є її знайомим.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З підстав, зазначених у ст. ст. 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід (ч. 1 ст. 39 ЦПК України).

Відповідно до частини першої ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Як зазначає Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди в громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) право на справедливий судовий розгляд вимагає слухання справи «незалежним та безстороннім судом» (рішення ЄСПЛ від 06 травня 2003 року в справі «Клейн та інші проти Нідерландів» (Kleyn and Others v. the Netherlands) [ВП], пункт 192).

Ст. 6 Конвенції вимагає від суду в межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року в справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43; рішення ЄСПЛ від 15 жовтня 2009 року в справі «Мікалефф проти Мальти» (Micallef v. Malta) [ВП], пункт 93).

Існування неупередженості повинно бути визначено за наступними критеріями: суб`єктивний тест, що вивчає персональні переконання і поведінку конкретного судді з метою визначення, чи існувало неупереджене або суб`єктивне ставлення судді у конкретній справі. Відповідно до об`єктивного тесту визначається, чи суд, зокрема його структура, забезпечила відповідні гарантії для виключення легітимних сумнівів стосовно його неупередженості (рішення ЄСПЛ від 15 жовтня 2009 року в справі «Мікалефф проти Мальти» (Micallef v. Malta) [ВП], пункт 93).

Також у рішенні ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України» вказано, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення того, чи є в цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року в «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Крім цього, згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради Організації Об`єднаних Націй від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли в стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Ураховуючи викладене, заява судді Борисової О.В. про самовідвід підлягає задоволенню, а справа передачі до канцелярії суду для визначення судді замість самовідведеного у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 37, 39, 40, 41 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Борисової О.В. задовольнити.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Національної поліції України, Офісу Генерального прокурора про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури, судупередати на повторний авторозподіл для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: О.В. Борисова

С.А. Голуб