Справа № 177/284/26
Провадження № 2/177/601/26
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

04 березня 2026 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ТОВ «Укр кредит фінанс» Щербань В.С. через систему «Електронний суд» звернулася 28.01.2026 до суду з указаним позовом, та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр кредит фінанс» заборгованість за кредитним договором від 09.05.2024 № 1392-6536 у загальному розмірі 25000,00 грн, із яких: 5000,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 20000,00 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн.

В обґрунтування пред`явлених вимог представник позивача вказав, що 09.05.2024 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту https://navse.in.ua/ , який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1392-6536. На виконання умов даного договору позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор для підписання договору та підтвердження ознайомлення з правилами та іншими супутніми документами. За умовами кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн для задоволення особистих потреб на строк 300 днів, із базовим періодом 14 днів, із застосуванням заниженої відсоткової ставки 1,2% у день, стандартною ставкою 1,5% у день, комісії за видачу кредиту 15% від суми кредиту. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу через партнера АТ КБ «Приватбанк» кредитні кошти на картковий рахунок, указаний відповідачем. Однак, ОСОБА_1 не надавала своєчасно товариству грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, тим самим допустила порушення виконання покладених на неї зобов`язань. У результаті цього, станом на 18.12.2025 виникла заборгованість у загальному розмірі 28040,00 грн, що включає: пристрочену заборгованість за кредитом 5000,00 грн, прострочену заборгованість за нарахованими процентами 22290,00 грн, прострочену заборгованість по комісії за видачу кредиту 750,00 грн. Позивачем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності та часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 3040,00 грн та заборгованості за комісією, за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 25000,00 грн, а тому просить суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, що складається з простроченої заборгованості у розмірі 5000,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 20000,00 грн

Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористалася, разом із позовом надала клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до не надала.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України.

Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити в справі заочне рішення, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 09.05.2024 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1392-6536 продукту «На все», за умовами якого товариство відкриває для позичальника кредитну лінію шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.

Умовами даного договору між його сторонами обумовлено, що кредит надається на строк 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, дата повернення кредиту 04.03.2025 (п. 4.9 договору). Розмір кредитного ліміту 5000,00 грн (п. 4.1 договору). Тип процентної ставки фіксований. Процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за пільговою та/або зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності (п. 4.3 договору). Базовий період складає 14 календарних днів, перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду (п. 4.4 договору). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за стандартною процентною ставкою 1,50% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою) (п. 4.6 договору). Комісія за видачу кредиту становить 15,00% від суми виданого кредиту (п. 4.7 договору). Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 27138,17% (п. 4.10 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 25820,22 грн та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом (п. 4.11 договору).

Указаний договір підписаний його сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», про що зазначено розділі 3 договору.

До вказаного договору позивачем надано правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «На все», які розміщені на веб-сайті кредитодавця https://navse.in.ua/ , що разом з вказаним договором складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту.

Як передбачено п. 12.1 договору, укладаючи цей договір відповідач підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.

Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. ст. 628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. (ч. 1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. (ч. 3).

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 09.05.2024 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором договір про відкриття кредитної лінії № 1392-6536, чим погодився із запропонованими умовами кредитного договору.

Договір містить докладну інформацію щодо особи позичальника ОСОБА_1 , зокрема індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, реквізити банківської карти, електронну адресу, на яку відправлено одноразовий ідентифікатор в якості аналога власноручного підпису позичальника.

Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «Укр кредит фінанс» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача виникло зобов`язання з повернення кредитних коштів.

ТОВ «Укр кредит фінанс» свої зобов`язання за договором виконав, а відповідач отримала 09.05.2024 кредитні гроші в сумі 5000,00 грн на вказану нею платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1392-6536 від 09.05.2024 та квитанцією АТ КБ «Привтабанк».

Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного.

Як видно з розрахунку заборгованості, зі свого боку позивач свої зобов`язання, передбачені цим договором, виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого ліміту із застосуванням зниженої відсоткової ставки 1,20% у день у межах програми лояльності, а в подальшому із застосуванням стандартної відсоткової ставки 1,50% у день.

Згідно з наданими банком розрахунками, заборгованість ОСОБА_1 за договором від 09.05.2024 № 1392-6536 станом на 18.12.2025 становить у загальному розмірі 28040,00 грн, що складається із заборгованості за основним боргом 5000,00 грн, залишку нарахованих і не погашених відсотків у розмірі 22290,00 грн, залишку по комісії у розмірі 750,00 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, користуючись своїм правом, просить суд стягнути з відповідача частину заборгованості за договором від 09.05.2024 № 1392-6536, а саме 5000,00 грн прострочену заборгованість за кредитом та 25000,00 грн прострочену заборгованість за нарахованими процентами, частково списавши відповідачеві заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 3040,00 грн та заборгованості по комісії у розмірі 750,00 грн, застосувавши програму лояльності.

Надані до позову докази, а саме договір про відкриття кредитної лінії, правила надання кредиту, довідка про перерахування коштів, розрахунок заборгованості, суд вважає належними доказами, оскільки вони обґрунтовують вимоги в межах заявлених позовних вимог, де враховано період порушення боржником умов договору та наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором.

Із огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок із повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення.

За даних обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ТОВ «Укр кредит фінанс» та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр кредит фінанс» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 09.05.2024 № 1392-6536 станом на 18.12.2025 у загальному розмірі 25000,00 грн, що складається із: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 5000,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 20000,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача 2662,40 грн, у рахунок відшкодування судового збору (а.с.9).

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» (, юридична адреса: бульв. Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, м. Київ) заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії від 09.05.2024 № 1392-6536 станом на 18.12.2025 у загальному розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок, що включає:

-прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок;

-прострочену заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» (, юридична адреса: бульв. Лесі Українки, буд. 26, офіс 407, м. Київ) у рахунок відшкодування судових витрат 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: