Провадження №: 2-др/755/23/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове рішення)

"25" лютого 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді Катющенко В.П., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява представника заявника ТОВ «Інвестбудгаличина» - Куракси Ю.І., в якій остання просить суд: ухвалити додаткове рішення та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» 5 166,70 грн витрат на правничу допомогу.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 03.11.2025 у справі № 755/21090/24 позов ТОВ «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інвестбудгаличина» заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 16 664,67 грн та судовий збір у розмірі 3 028 грн. Поряд з тим, у позовній заяві була заявлена орієнтовна сума судових витрат, включаючи витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді першої інстанції, у розмірі 5 166,70 грн. На підтвердження понесених витрат представник позивача подав копію договору про надання правничої допомоги SO 6163 від 11.07.2024 та додаток № 2 до договору; копію Специфікації № 2; копію рахунку № INV/2024/10/0012 від 08.10.2024; копію платіжної інструкції № від 14.10.2024, та вважає, що матеріали справи в безспірному порядку підтверджують факт отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» правової допомоги адвоката та понесення ним витрат при розгляді судом даної справи.

13.02.2026 в провадження головуючого судді Катющенко В.П. надійшли витребувані матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали цивільної справи дійшов наступного.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 03.11.2025 (головуючий суддя Яровенко Н.О.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість по сплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 16 664,67 грн та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини третьою цієї ж статті, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Так, за правилом пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

У відповідності до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У першій заяві по суті справи, представник позивача ТОВ «Інвестбудгаличина» - Куракса Ю.І. у порядку пункту 9 частини 3 статті 175 ЦПК України, повідомила, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу становить 5 166,70 грн. Зазначила, що остаточний розмір витрат на професійну правничу допомогу буде визначений позивачем відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України.

Таким чином, вирішуючи заявлені позивачем вимоги щодо стягнення із відповідача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, судом встановлено наступне.

Так, 11.07.2024 між ТОВ «Інвестбудгаличина» та АО «Юридична фірма «ТОТУМ» було укладено Договір про надання правничої допомоги № SО 6163, за умовами якого клієнт доручає, а юридична фірма зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, понесені юридичною фірмою, що необхідні для виконання цього договору.

Відповідно до п.2 Договору про надання правничої допомоги, формою винагороди юридичної фірми за надання правничої допомоги клієнту є гонорар. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розмірі гонорару, порядок його сплати, умови повернення визначаються та здійснюються відповідно до Протоколу погодження гонорару, що є Додатком № 2 до цього Договору та є його невід`ємною частиною, та відповідно до стандартних Правил надання правничої допомоги.

11.07.2024 між ТОВ «Інвестбудгаличина» та АО «Юридична фірма «ТОТУМ» було укладено Додаток № 2 до Договору про надання правничої допомоги № SO 6163 Протокол погодження гонорару.

Гонорар Юридичної фірми складається із основного гонорару та гонорару успіху. Розмір основного гонорару складає 3 500 грн за подання одного позову щодо стягнення коштів із споживачів послуг з управління багатоквартирним будинком. Розмір гонорару успіху, який клієнт сплачує юридичній фірмі складає 10% від суми заборгованості, яка була фактично стягнута на користь клієнта. Розмір гонорару успіху підлягає включенню в суму, що підлягає стягненню за рішенням суду (п.3, 4, 10 Додатку № 2).

Авансовий платіж становить 2 500 грн від вказаної суми та сплачується клієнтом впродовж 3- днів з моменту підписання даного договору, та отримання юридичною фірмою матеріалів для написання позовів. Залишок гонорару у розмірі 1 000 грн від загальної суми гонорару сплачується впродовж 3-х днів з моменту стягнення коштів на користь клієнта. Гонорар успіху стягується впродовж 5 днів з моменту стягнення такої заборгованості (п. 5, 6, 11 Додатку №2).

14.10.2024 ТОВ «Інвестбудгаличина» сплатило грошові кошти за надання правової допомоги за договором № SO 6163 та рахунком № INV/2024/10/0012 у розмірі 225 000 грн.

Згідно Специфікації № 2 до Договору про надання правничої допомоги № SО 6163, одним з боржників для подачі до суду позовних заяв є ОСОБА_1 .

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Не належить до інших видів правничої допомоги лобіювання, що здійснюється відповідно до Закону України «Про лобіювання» (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частиною 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 137 ЦПК України).

Крім того, відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У своїй постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Висловлюючись щодо порядку обчислення гонорару, ВП ВС вказала, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому в статті 627 ЦК України.

Гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Ці форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту; і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин, помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Гонорар успіху може мати місце при досягненні домовленості по сплаті адвокатського гонорару, оскільки він відповідає принципу свободи договору, враховуючи що суд не має право втручатись у правовідносини адвоката із клієнтом в частині сплати адвокатського гонорару та конституційний принцип «дозволено все, що прямо не заборонено законом», встановлений ст. 8 Конституції України (постанова ВП ВС від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).

До того ж, у постанові Верховного Суду від 28.07.2022 по справі №903/781/21 вказано, що оскільки гонорар успіху пов`язаний із настанням певної події, яка може полягати у досягненні адвокатом певного результату при наданні правової допомоги, дана сума підлягає компенсуванню, в якості гонорару успіху.

Верховний Суд зазначає, що оскільки ця сума є частиною адвокатського гонорару, а умови договору про її стягнення за своєї правовою природою є відкладальною умовою, дані кошти також підлягають стягненню, в якості компенсування судових витрат на адвоката, оскільки саме у зв`язку із настанням цієї події настає і порядок виконання цієї відкладальної умови договору про надання правової допомоги, в частині сплати адвокатського гонорару.

Європейський суд з прав людини, у рішенні від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§ 55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру.

За наявності таких угод при вирішенні питання відшкодування судових витрат ЄСПЛ керується не ними, а іншими наведеними вище чинниками, які стосуються роботи адвоката, насамперед принципом розумності судових витрат, що відображено також у справі «Пакдемірлі проти Туреччини».

Судом встановлено, що представником позивача до суду подано достатній обсяг доказів на підтвердження наданої професійної правничої допомоги, зокрема, договір про надання правничої допомоги, протокол погодження гонорару, платіжну інструкцію, специфікацію, обсяг яких в повній мірі підтверджується матеріалами даної справи.

У відповідності до положень частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог ТОВ «Інвестбудгаличина» про стягнення з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 5 166,70 грн, у межах розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 133, 137, 141, 258, 265, 270, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» (код в , вул. Печерський узвіз, 19, м. Київ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яким стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» витрати на правничу допомогу у розмірі 5 166,70 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: