ПОСТАНОВА

Іменем України

03 лютого 2026 року м. Кропивницький

справа № 404/11589/24

провадження № 22-ц/4809/97/26

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі - Зайченко В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 13 травня 2025 року (суддя Варакіна Н.Б.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

встановив:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 27 серпня 2024 року о 08:10 годині водій ОСОБА_2 в м.Кропивницький на перехресті нерівнозначних доріг вул.Вокзальна та Івана Олінського, керуючи транспортним засобом Nissan Sentra, днз НОМЕР_1 , при виїзді з другорядної дороги на головну, не надала дорогу автомобілю Scoda Octaviа, днз НОМЕР_2 , в результаті чого останній здійснив зіткнення з транспортним засобом Geely, днз НОМЕР_3 , який стояв для надання переваги в русі автомобілям. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушено вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вказав, що відповідно до постанови Кіровського районного суду м.Кіровограда від 02.12.2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначено стягнення у виді накладення штрафу в розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 як власника автомобіля Nissan Sentra, днз НОМЕР_1 , застрахована в Приватному Акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 219799626 від 11.03.2024 року зі строком дії з 12.03.2024 року по 11.03.2025 року. Відповідно до полісу, за шкоду, заподіяну майну страхова сума складає 160000 грн.

27.08.2024 він звернувся до відповідача з заявою про страхове відшкодування, згідно до якої АТ «Страхова компанія «ВУСО» виплатило йому страхове відшкодування в сумі 53 767,76 грн., однак вартість матеріального збитку складає 101 974,66 грн, що підтверджується звітом № 281 про оцінку вартості матеріального збитку від 14.09.2024 року, проведеного СОД Турчин О.Г.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з Приватного Акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на його користь страхове відшкодування: заподіяні збитки на загальну суму 108 974,66 грн. з яких: 101 974,66 грн. - вартість матеріального збитку, 7000,00 грн. - проведення оцінки збитків колісного транспортного засобу.

Рішенням Фортечного районного суду міста Кропивницького від 13 травня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного Акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» вартість матеріального збитку в розмірі - 48 206,90 грн та витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку в розмірі - 7000 грн.

Стягнуто з Приватного Акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь держави судовий збір в розмірі 597,60 грн. У стягненні 53767,76 грн - відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час ухвалення судового рішення суд першої інстанції стягнув з ПрАТ «СК «ВУСО» суму франшизи, яка передбачена Полісом №219799626 у розмірі 3 200 грн., що не узгоджується з п. 12.1 ст. 12 та п. 36.6 ст. 36 Закону України від 01.07.2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На час їх виникнення, спірні правовідносини регулювались Законом України від 01.07.2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

При визначенні вартості матеріального збитку завданого ОСОБА_1 , а також при визначенні ремонтно-відновлювальних робіт пов`язаних з відновленням транспортного засобу марки Skoda Octavia д.н. НОМЕР_4 оцінювач ОСОБА_3 збільшив суму на 20% (податок на додану вартість), що підтверджується стр.27 Звіту №281 в якому зазначено «Ціни + 20.00%». Водночас, відповідно до п.36.2 ст.36 Закону №1961-IV якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Тобто, сума страхового відшкодування розраховується як витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (за вирахуванням франшизи, в даному випадку розмір франшизи становить 3 200 грн.) та з урахуванням вимог ст.196 ПК України, зменшується на 20% (ставка ПДВ). При цьому, вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати, за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. У випадку ж, коли відновлювальний ремонт автомобіля не здійснено податкові зобов`язання зі сплати ПДВ у страховика не виникають. Вказана правова позиція є сталою та викладена в численних постановах Верховного Cуду, зокрема, від 19.11.2020 року у справі №808/1120/17, від 19.09.2018 року у справі №523/5890/15-ц, від 07.04.2021 року у справі №826/7454/17, від 29.08.2019 року у справі №756/16859/19, від 13.05.2019 року у справі №522/538/17.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 серпня 2024 року о 08:10 годині водій ОСОБА_2 в м.Кропивницький на перехресті нерівнозначних доріг вул. Вокзальна та Івана Олінського, керуючи транспортним засобом Nissan Sentra, днз НОМЕР_1 , при виїзді з другорядної дороги на головну, не надала дорогу автомобілю Scoda Octaviа, днз НОМЕР_2 , в результаті чого останній здійснив зіткнення з транспортним засобом Geely, днз НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушено вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.12.2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнно винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначено стягнення у виді накладення штрафу в розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 як власника автомобіля Nissan Sentra, днз НОМЕР_1 , застрахована в Приватному Акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 219799626 від 11.03.2024 року зі строком дії з 12.03.2024 року по 11.03.2025 року. Відповідно до полісу, за шкоду, заподіяну майну страхова сума складає 160000 грн.

Власником транспортного засобу Scoda Octaviа, днз НОМЕР_2 є ОСОБА_1 .

11.09.2024 року на замовлення позивача, суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , проведено оцінку вартості матеріально збитку, а 14.09.2024 року складено звіт про оцінку вартості матеріально збитку № 281, згідно звіту, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки Scoda Octaviа, днз НОМЕР_2 складає -161 362,46 грн., вартість матеріально збитку, нанесеного в результаті ДТП власнику даного колісного транспортного засобу складає - 101 974,66 грн.

27.08.2024 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 101 974,66 грн.

Згідно платіжної інструкції в національній валюті № 58782 від 03.10.2024 року, Приватне Акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» виплатило позивачу 53 767,76 грн. страхового відшкодування, з урахуванням франшизи.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення із страховика на користь позивача невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 48 206,90 грн, із розрахунку 101 974,66 грн. (вартість матеріального збитку) - 53 767,76 грн. (відшкодована сума) = 48 206,90 грн.

Апеляційний суд не може повністю погодитися з таким висновком суду.

Так, відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті).

З огляду на статтю 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Статтею 29 цього Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження 14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Nissan Sentra, державний номерний знак НОМЕР_5 була застрахована, тому саме на страховика ПрАТ «СК «ВУСО», покладається обов`язок з відшкодування позивачу шкоди в межах, визначених умовами договору страхування.

Разом з тим, визначений судом розмір невиплаченого матеріального збитку розрахований з урахуванням франшизи та податку на додану вартість.

Франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (частина вісімнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).

Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (пункт 12.1 статті 12 Закону № 1961-IV).

Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (пункт 36.6 статті 36 Закону № 1961-IV).

З огляду на зміст цих приписів у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити суму страхового відшкодування за вирахуванням франшизи, якщо сторони її передбачили у відповідному договорі. Суму франшизи потерпілому має компенсувати страхувальник або інша особа, відповідальна за завдані збитки.

Враховуючи те, що сума франшизи за договором страхування становила 3200 грн, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про включення суми франшизи до розрахунку вартості матеріального збитку.

Відповідно до п. 36.2ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (далі - ПДВ). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків (підп. "а" п.193.1 ст. 193 ПК України).

Тобто вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ.

Отже, у разі проведення ремонтних робіт у особи, яка є платником ПДВ, позивач має право на відшкодування сплаченого ним податку за рахунок страхової компанії, якщо понесення витрат зі сплати цього податку буде підтверджено відповідними доказами.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі N 755/7666/19.

Верховний Суд у своїй постанові від 12.07.2023 у справі N 591/1861/22 зазначив, що у разі відсутності в матеріалах справи документального підтвердження факту оплати проведеного позивачем ремонту, правильним є зменшення вартості відновлювального ремонту на суму ПДВ.

За таких обставин, враховуючи, що позивач не надав до суду належних та допустимих доказів понесених фактичних витрат на ремонт автомобіля після ДТП і, відповідно, сплати ПДВ, суд першої інстанції мав зменшити вартість матеріального збитку на суму податку на додану вартість.

Тому розмір невиплаченого страхового відшкодування, який підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 , становить: 101 974,66 грн (вартість матеріального збитку) - 3200 (франшиза) = 98774,66 грн - 20 % ПДВ = 79 019,73 - 53 767,76 грн. (відшкодована сума) = 25 251,97 грн.

Отже, рішення суду першої інстанції в частині стягнення матеріального збитку підлягає зміні, зменшивши його розмір з 48 206,90 грн до 25 251,97 грн.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в цій частині стягнутої суми вартості матеріального збитку.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» задовольнити частково.

Рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 13 травня 2025 року змінити в частині стягнутої суми вартості матеріального збитку.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 вартість матеріального збитку в розмірі 25 251,97 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09.03.2026.

Судді:

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М. Дьомич