Справа № 2-9687/10
Провадження № 4-с/201/5/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року Соборний районний суд

міста Дніпра

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», -

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2025 року до Соборного районного суду міста Дніпра надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».

В обґрунтування вимог скарги заявник посилався на те, що згідно до листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Київського міжрегіонального управління Міністерство юстиції України від 30.10.2025 року вих. № 2686/3.2-25/вх.2665/2-25 на виконанні у Відділі примусового стягнення у період з 11.12.2012 по 28.08.2014 перебувало виконавче провадження № 35645129 з виконання виконавчого листа № 2-9687, виданого 28.03.2012 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 1 962 589,59 грн. В ході виконання рішення суду державним виконавцем 11.12.2012 винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно боржника. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що обтяження внесено за № 13370284. 19.08.2014 винесено постанови про звернення стягнення на майно боржника, якою накладено арешт на все майно, крім 2-кімнатної квартири загальною площею 41,40 кв. м., житловою площею 26,20 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що обтяження внесено за № 6748426. 28.08.2014 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п. 10 ч. 1. ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент винесення постанови), у зв`язку з тим, що згідно виконавчого документа боржник проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Дана територія підпорядкована Управлінню державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області.». В подальшому запис про обтяження 13370284 згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було перенесено із номером запису про обтяження 6781767. Після направлення виконавчого документа за належністю, Шевченківським відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрите виконавче провадження №45038053, що здійснювалось у період з 14.10.2014 р. по 26.02.2018 р. і завершене відповідно до п.7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. Після закінчення 26.02.2018 року виконавчого провадження № 45038053, виконавчий лист до виконання стягувачем повторно не пред`являвся, строк на його пред`явлення до виконання на сьогоднішній день минув, в реєстрі боржників ОСОБА_1 не перебуває, однак зареєстровані обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 залишились чинними. Оскільки виконавчий лист № 2-9687, виданий 28.03.2012 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська після його направлення до належного органу примусового виконання рішень, а згодом і повернення його стягувачу постановою від 26.02.2018 р. повторно протягом встановленого законом строку до примусового виконання не пред`являвся, виконавчі провадження на його підставі не відкривались, майнові претензії до боржника з боку стягувача за цим виконавчим документом не заявлялись, тому вважаємо, що наявність протягом майже восьми років з дня завершення виконавчого провадження нескасованого арешту, накладеного на майно боржника, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. При цьому, повноваження щодо зняття арешту, накладеного під час примусового виконання виконавчого листа, належать органу державної виконавчої служби, який здійснював завершальний етап виконання такого документа. Представником ОСОБА_1 було направлено до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернення щодо зняття арештів з майна ОСОБА_1 , накладених у межах виконавчого провадження № 35645129 з виконання виконавчого листа № 2-9687 від 28.03.2012 р., виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, який було передано на виконання до Шевченківського ВДВС м. Дніпра (виконавче провадження № 45038053): номер запису про обтяження 13370284 від 12.12.2012 року; номер запису про обтяження 6748426 від 21.08.2014 року. 10.12.2025 року від Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області надійшла відповідь вих. №52175/05.2-09 від 08.12.2025 р., в якій зазначено, що «Виконавче провадження № 45038053 завершено, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення). Надати більш детальну інформацію по вищезазначеним виконавчим провадженням, неможливо, оскільки відповідно до п. п. 1, 2, ХІ р. Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017, передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Станом на час звернення до суду вказаний арешт не скасовано, відтак ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду з даною скаргою.

Представник заявника надав до суду заяву, у якій наполягав на задоволенні заявлених вимог та просив справу розглянути без його участі та без участі заявника.

Представники заінтересованих осіб повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Згідно із ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що головним державним виконавцем Соснівського ВДВС Черкаського міського управління юстиції Борщ А.В. в межах виконавчого провадження № 35645129 з виконання виконавчого листа № 2-9687 від 28.03.2012 р., виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 35645129 від 11.12.2012, який було передано на виконання до Шевченківського ВДВС м. Дніпра (виконавче провадження № 45038053), було накладено арешт на все майно заявника, номер запису про обтяження 6781767.

19.08.2014 державним виконавцем Соснівського ВДВС Черкаського міського управління юстиції Чухрій Дмитром Олександровичем винесено постанови про звернення стягнення на майно боржника, якою накладено арешт на все майно, крім 2-кімнатної квартири загальною площею 41,40 кв. м., житловою площею 26,20 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що обтяження внесено за № 6748426.

28.08.2014 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п. 10 ч. 1. ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент винесення постанови), у зв`язку з тим, що згідно виконавчого документа боржник проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Дана територія підпорядкована Управлінню державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області.».

В подальшому запис про обтяження 13370284 згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було перенесено із номером запису про обтяження 6781767.

Після направлення виконавчого документа за належністю, Шевченківським відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрите виконавче провадження №45038053, що здійснювалось у період з 14.10.2014 р. по 26.02.2018 р. і завершене відповідно до п.7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Після закінчення 26.02.2018 року виконавчого провадження № 45038053, виконавчий лист до виконання стягувачем повторно не пред`являвся, строк на його пред`явлення до виконання на сьогоднішній день минув, в реєстрі боржників ОСОБА_1 не перебуває, однак зареєстровані обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 залишились чинними.

Оскільки виконавчий лист № 2-9687, виданий 28.03.2012 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська після його направлення до належного органу примусового виконання рішень, а згодом і повернення його стягувачу постановою від 26.02.2018 р. повторно протягом встановленого законом строку до примусового виконання не пред`являвся, виконавчі провадження на його підставі не відкривались, майнові претензії до боржника з боку стягувача за цим виконавчим документом не заявлялись, тому вважаємо, що наявність протягом майже восьми років з дня завершення виконавчого провадження нескасованого арешту, накладеного на майно боржника, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Представником ОСОБА_1 було направлено до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернення щодо зняття арештів з майна ОСОБА_1 , накладених у межах виконавчого провадження № 35645129 з виконання виконавчого листа № 2-9687 від 28.03.2012 р., виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, який було передано на виконання до Шевченківського ВДВС м. Дніпра (виконавче провадження № 45038053): номер запису про обтяження 13370284 від 12.12.2012 року; номер запису про обтяження 6748426 від 21.08.2014 року.

10.12.2025 року від Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області надійшла відповідь вих. №52175/05.2-09 від 08.12.2025 р., в якій зазначено, що «Виконавче провадження № 45038053 завершено, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення), надати більш детальну інформацію по вищезазначеним виконавчим провадженням, неможливо, оскільки відповідно до п. п. 1, 2, ХІ р. Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017, передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює порядок та підстави зняття арешту з майна, згідно до якої:

1.Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

2.У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

3.У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

4.Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1)отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2)надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3)отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4)наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5)відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6)отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7)погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8)отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9)підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

5.У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Схожі за змістом положенням містились у статті 57 Закону № 606-ХІV.

Статтею 59 Закону № 1404-VIII в редакції, чинній на момент звернення представника Позивачки до виконавчої служби із заявою про зняття арешту, визначено випадки, коли арешт з майна та коштів боржника знімається постановою державного виконавця чи постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. В той же час, частиною п`ятої наведеної статті передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Законом № 1404-VIII не врегульовано правовідносини щодо припинення заходів примусового виконання виконавчого документа після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Оскільки виконавчий лист № 2-9687, виданий 28.03.2012 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська після його направлення до належного органу примусового виконання рішень, а згодом і повернення його стягувачу постановою від 26.02.2018 р. повторно протягом встановленого законом строку до примусового виконання не пред`являвся, виконавчі провадження на його підставі не відкривались, майнові претензії до боржника з боку стягувача за цим виконавчим документом не заявлялись, тому вважаємо, що наявність протягом майже восьми років з дня завершення виконавчого провадження нескасованого арешту, накладеного на майно боржника, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26 липня 2023 року у справі № 761/687/14 (провадження № 61-5887св23), де наголошено, що збереження арешту на майно боржника за відсутності виконавчого провадження є надмірним обмеженням права власності та порушує ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також суд ураховує правові позиції, викладені у постанові Верховного Суду від 30.04.2025 у справі № 753/12589/23 (провадження № 61-5186св24) згідно з якими, тривале збереження арешту на майно боржника після закінчення виконавчого провадження за відсутності правових підстав є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про можливість задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.76-81, ч. 2 ст. 247, ст.ст.260, 353, 447,448, 450, 451, 452 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Визнати бездіяльність Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (Код ) щодо не зняття арешту, накладеного головним державним виконавцем Соснівського ВДВС Черкаського міського управління юстиції Борщ А.В. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 35645129 від 11.12.2012, у межах виконавчого провадження № 35645129 з виконання виконавчого листа № 2-9687 від 28.03.2012 р., виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, який було передано на виконання до Шевченківського ВДВС м. Дніпра (виконавче провадження № 45038053), номер запису про обтяження 6781767 (до перенесення: реєстраційний номер обтяження 13370284) неправомірною.

Зобов`язати Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (Код ) зняти арешт з усього нерухомого майна, належного ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), накладеного головним державним виконавцем Соснівського ВДВС Черкаського міського управління юстиції Борщ А.В. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 35645129 від 11.12.2012 номер запису про обтяження 6781767 (до перенесення: реєстраційний номер обтяження 13370284) у межах виконавчого провадження № 35645129, що було передано на виконання до Шевченківського ВДВС м. Дніпра (виконавче провадження № 45038053).

Визнати бездіяльність Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (Код ) щодо незняття арешту, накладеного державним виконавцем Соснівського ВДВС Черкаського міського управління юстиції Чухрій Дмитром Олександровичем на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 35645129, від 19.08.2014, у межах виконавчого провадження № 35645129 з виконання виконавчого листа № 2-9687 від 28.03.2012 р., виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, який було передано на виконання до Шевченківського ВДВС м. Дніпра (виконавче провадження № 45038053), номер запису про обтяження 6748426 від 28.08.2014 року неправомірною.

Зобов`язати Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (Код ) зняти арешт з усього нерухомого майна, належного ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), накладеного державним виконавцем Соснівського ВДВС Черкаського міського управління юстиції Чухрій Дмитром Олександровичем на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 35645129 від 19.08.2014, номер запису про обтяження: 6748426 від 28.08.2014 у межах виконавчого провадження № 35645129, що було передано на виконання до Шевченківського ВДВС м. Дніпра (виконавче провадження № 45038053)..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.С. Федоріщев