Справа № 279/134/26
Номер рядка звіту 82
Провадження № 2/279/895/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2026 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє представник ОСОБА_3 до Філії Житомирського обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", треті особи: Відділ державної реєстрації виконавчого комітету Коростенської міської ради, Друга Коростенська державна нотаріальна контора про зняття заборони з майна та припинення обтяження,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі, в інтересах яких діє представник ОСОБА_3 , звернулись до суду з позовом про зняття заборони з майна та припинення обтяження, зазначивши, що 07.11.2000 року їх мати, ОСОБА_4 , приватизувала будинок АДРЕСА_1 . Згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 07.11.2000 року виданого Коростенським виконкомом міської ради народних депутатів, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , як члени сім`ї ОСОБА_7 разом з нею набули право спільної сумісної власності на будинок АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла. Після смерті матері вони спадщину прийняли, однак коли вирішили оформити свої спадкові права на належну їм частку будинку, що залишилася після відкриття спадщини, продати належний їм будинок та земельну ділянку, то дізналися, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис від 04.04.2006 року за № 3056949 про заборону на нерухоме майно, накладений Коростенською районною державною нотаріальною конторою, який внесено на підставі повідомлення № б/н, Коростенське відділення Ощадбанку №281; об`єкт обтяження: невизначено, не вказано, склад: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_8 , причина відсутності коду: архівний запис. У додаткових даних зазначено, що це архівний номер: 2030442ZITOMIR13, Архівна дата : 25.04.2000, Дата виникнення: 09.11.1989, № реєстра: 1397, внутр. № 4401CC3A25F1572D7D22. До цього часу будь-які заборони і обтяження щодо належного позивачам будинку за адресою АДРЕСА_1 виявлені не були, та позивачі про їх походження та наявність не знали. Хто такий ОСОБА_8 їм невідомо, в зв`язку з чим саме в інтересах ОСОБА_8 накладено обтяження на належні їм та померлій матері будинок, встановити не представилося можливим. Жодного відношення до будинку розташованого по АДРЕСА_1 ОСОБА_8 не має. Просять скасувати заборону відчуження нерухомого майна, а саме будинку АДРЕСА_1 , від 04.04.2006 року за № 3056949 про заборону на нерухоме майно, накладений Коростенською районною державною нотаріальною конторою, який внесено на підставі повідомлення № б/н, Коростенське відділення Ощадбанку №281; об`єкт обтяження: невизначено, не вказано, склад: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_8 , причина відсутності коду: архівний запис. У додаткових даних зазначено, що це архівний номер: 2030442ZITOMIR13, Архівна дата: 25.04.2000, Дата виникнення: 09.11.1989, № реєстра: 1397, внутр. № 4401CC3A25F1572D7D22.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити, з посиланням на безпідставність заявлених вимог та їх недоведеність, що Філія не може бути відповідачем у справі, що рішення про державну реєстрацію оскаржуваного обтяження прийнято Коростенською районною державною нотаріальною конторою щодо власника нерухомого майна ОСОБА_8 , а не Банком, яке ймовірно було зроблено помилково, що відповідачем має бути державний реєстратор, уповноважений на вчинення реєстраційної дії, за умови порушення останнім прав позивачів, а Банк жодним чином не перешкоджає володіти, користуватися та розпоряджатися майном і не вчиняє інших дій, які б порушували права та інтереси позивачів.

Представник третьої особи: Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Коростенської міської ради будь-яких заяв, заперечень щодо позову не подав.

Представник третьої особи: Другої Коростенської державної нотаріальна контори подав відзив на позовну заяву, зазначивши, що ймовірно оскаржувану заборону було накладено Коростенською міською державною нотконторою, після перейменування Першою Коростенською державною нотаріальною конторою, інформація в Реєстрі по спірній адресі об`єкта нерухомого майна відсутя, у зв`язку з чим неможливо буде виконати вимоги зняття заборони на відчуження.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до положень ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 07.11.2000 року мати позивачів, ОСОБА_4 , приватизувала будинок АДРЕСА_1 . Згідно свідоцтва про право власності №8074 від 07.11.2000 року виданого Коростенським виконкомом міської ради народних депутатів, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , як члени сім`ї ОСОБА_7 разом з нею набули право спільної сумісної власності на будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав № 348180444 та № 348179420 від 27.09.2023 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла, спадщину після смерті якої прийняли позивачі, які звернулись до нотаріуса з метою реалізації своїх спадкових прав на будинок та було встановлено, щов Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис від 04.04.2006 року за № 3056949 про заборону на нерухоме майно, накладений Коростенською районною державною нотаріальною конторою, який внесено на підставі повідомлення № б/н, Коростенське відділення Ощадбанку №281; об`єкт обтяження: невизначено, не вказано, склад: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_8 , причина відсутності коду: архівний запис. У додаткових даних зазначено, що це архівний номер: 2030442ZITOMIR13, Архівна дата : 25.04.2000, Дата виникнення: 09.11.1989, № реєстра: 1397, внутр. № 4401CC3A25F1572D7D22.

Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316,317,319,321 ЦК України).

При цьому судом враховано висновок, викладений у постанові Верховного Суду у справі № 2/0301/806/11 від 13 липня 2022 року, відповідно до якого застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно положень ст.27 ч.2 п.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для припинення обтяження є рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Щодо заперечень відповідача викладених у відзиві суд зазначає про наступне.

Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносинах щодо такого майна (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16 (провадження 14-431цс19)).

Наказом Українського Республіканського банку від 02.01.1992 за №2-К у відповідності з Статутом, зареєстрованим Національним банком України 31.12.1991 за №4, Український Республіканський банк Ощадного банку СРСР, з підзвітною йому інфраструктурою установ та організацій, перетворено в Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України (Ощадбанк України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.1999 за № 876 "Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України" на виконання розпорядження Президента України від 20.05.1999 №106 та з метою удосконалення структури і організації управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України, створення умов для більш ефективної реалізації державою прав власника вирішено перетворити Державний спеціалізований комерційнийОщадний банк України (Ощадбанк України) у відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України". Установити, що Банк є правонаступником прав і обов`язків Ощадбанку.

Таким чином, оскільки заборона на нерухоме майно була накладена в інтересах відповідача, який є правонаступником Ощадбанку, за повідомленням якого і було накладено арешт на майно, то належним відповідачем у справі є саме Філія Житомирського обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", яка є відокремленим підрозділом.

Оскільки позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно), а відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19)), відтак доводи відповідача про те, що відповідачем у справі має бути нотаріальна контора є безпідставними.

Порядок та підстави зняття заборони з майна регулюються, зокрема, статтею 74 Закону України «Про нотаріат», з якої вбачається, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Але в даному випадку нотаріус не має правових підстав для зняття заборони з будинку, оскільки вищезазначеного повідомлення з банку до нього не надходило.

Оскільки позивачі являються співвласниками майна за законом, будь-яка заборгованість перед банком відсутня, з моменту виникнення обтяжень пройшло 36 років, а нотаріус не має правових підстав зняти наявну заборону, а також враховуючи, що іншим шляхом позивачі захистити своє конституційне право не мають можливості, враховуючи те, що за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивачів вільно і відкрито користуватися своїм майном, перешкоджає реалізувати свої права, як власників та спадкоємців, та які підлягають захисту в судовому порядку, є підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.263265 ЦПК України, ст.ст.16,321 ЦК України, ст.41 Конституції України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Заборону відчуження нерухомого майна, а саме будинку АДРЕСА_1 , від 04.04.2006 року за № 3056949 про заборону на нерухоме майно, накладений Коростенською районною державною нотаріальною конторою, який внесено на підставі повідомлення № б/н, Коростенське відділення Ощадбанку №281; об`єкт обтяження: невизначено, не вказано, склад: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 ; власник: ОСОБА_8 , причина відсутності коду: архівний запис. У додаткових даних зазначено, що це архівний номер: 2030442ZITOMIR13, Архівна дата: 25.04.2000, Дата виникнення: 09.11.1989, № реєстра: 1397, внутр. № 4401CC3A25F1572D7D22, скасувати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКППНОМЕР_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Філія Житомирське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", адреса місця знаходження: 10003, м. Житомир,вул. Перемоги, буд. 15, .

Третя особа: Відділ державної реєстрації виконавчого комітету Коростенської міської ради, адреса місця знаходження: 11507, м. Коростень, вул. Шевченка, 5.

Тетя особа: Друга Коростенська державна нотаріальна контора, адреса місця знаходження: 11507, м. Коростень, вул. Шолом Алейхема, 13, .

Суддя: Невмержицька О.А.