Провадження №2/369/6292/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Худинець Д.С.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві клопотання позивача про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) третя особа ОСОБА_5 про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) третя особа ОСОБА_5 про визнання батьківства.

У підготовчому судовому засіданні позивач заявив клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи. З метою повного, всебічного та об?єктивного з?ясуванню обставин справи, а також усунення будь-яких сумнів щодо біологічного походження Позивача, просив суд призначити судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручити ТОВ «МАМА-ПАПА» (01033, м. Київ, вул. Тарасівська, 2/21, ), поставивши експерту питання чи є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) біологічним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача з приводу задоволення клопотання заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні клопотання. Вказала, що правовідносини щодо батьківства, які виникли між сторонами, регулюються нормами Кодексу про шлюб та сім?ю України чинним на момент їх виникнення, тобто станом на час народження ОСОБА_1 , і які не передбачають такої підстави для встановлення батьківства як проведення молекулярно-генетичної експертизи.

Інші учасники у підготовче судове засідання не з`явилися, повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали цивільної справи суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються висновками експертів.

За приписами положень статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. До основних засад (принципів) цивільного судочинства відносяться, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність.

Відповідно ч. 1, 2, 4, 5 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно з ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

Судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. При вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 143 - 150 ЦПК, Законом України від 25 лютого 1994 року N4038-XII ("Про судову експертизу", Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2004 року N144/5), та враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року N8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року №15) з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб`єктивних прав.

Згідно роз`яснень, які містяться у постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року по справі №478/690/18 висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти російської федерації, № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Mikulic v. Croatia» (2002 рік), у якому Суд наголосив, що право дитини на встановлення своєї біологічної ідентичності є складовою права на повагу до приватного життя, гарантованого статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи предмет спору, обставини справи, чутливість правовідносин, в яких виник спір, суд приходить до висновку, що встановлення факту кровного споріднення між батьком і дитиною не може вважатись об`єктивним за відсутності висновку судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи, тому наявні підстави для задоволення клопотання сторони про призначення експертизи. Саме висновки експертизи є одним із доказів, що може встановити обставини справи, на які посилається сторони.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

При визначенні експертної установи, суд враховує строки розгляду цивільних справ, та доручає проведення молекулярно-генетичної експертизи експертам ТОВ «МАМА-ПАПА» (01033, м. Київ, вул. Тарасівська, 2/21, ) з попередженням останніх про кримінальну відповідальність.

Оскільки для проведення експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження по справі слід зупинити у відповідності до вимог ст. 252 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 53, 102-104, 108, 252, 260 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання позивача про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) третя особа ОСОБА_5 про визнання батьківства задовольнити.

На розгляд експертам поставити наступне питання:

- чи є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) біологічним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Проведення експертизи доручити експертам ТОВ «МАМА-ПАПА» (01033, м.Київ, вул. Тарасівська, 2/21, ), попередивши їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, передбачену ст.ст.384, 385 Кримінального кодексу України.

Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на вимогу експерта з`явитися до експертної установи для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, у час, визначений експертом.

Роз`яснити, що відповідно до положень ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Копію ухвали направити до ТОВ «МАМА-ПАПА» (01033, м. Київ, вул. Тарасівська, 2/21, ) для організації проведення експертизи.

Витрати по проведенню експертизи покласти на ОСОБА_1 .

Провадження по справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає в частині призначення у справі судової експертизи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлений 03 березня 2026 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ