Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4215/25
Номер провадження2/711/113/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Кондрацької Н.М.,

при секретарі Мелещенко О.В.

представника позивача адвоката Стратілатова К.Г.

представника відповідача адвоката Коханія О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стратілатов Костянтин Геннадійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиградобуд», третя особа ліквідатор ТОВ «Черкасиградобуд» Гордієнко Василь Васильович про стягнення інфляційної складової боргу та процентів річних, -

встановив:

До Придніпровського районного суду міста Черкаси надійшов вищезазначена позовна заяву, у які зазначається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який був засновником ТОВ «Черкасиградобуд», із розміром внеску 53551,77 грн., що відповідає частці 14,29% у статутному капіталі товариства.

Позивач є сином померлого ОСОБА_2 і є єдиним спадкоємцем після смерті останнього, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину.

02.08.2017 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецьким В.В. на ім`я позивача видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яким засвідчено перехід права власності від спадкодавця ОСОБА_2 до його сина ОСОБА_1 щодо майнового права на частку в статутному капіталі ТОВ «Черкасиградобуд», , яка складає 53551,77 грн. у статутному капіталі товариства, що становить 14,29% розміру статутного капіталу.

У березні 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про розгляд питання про включення його до складу учасників ТОВ «Черкасиградобуд» або виплати йому вартості успадкованої ним частки майна у товаристві.

27.03.2019 р. відбулися позачергові загальні збори учасників ТОВ «Черкасиградобуд» (протокол №1-19), на яких було ухвалено рішення про виключення зі складу учасників товариства померлого ОСОБА_2 , а також про відмову ОСОБА_1 у входженні до складу учасників товариства та виплату йому успадкованої частки померлого учасника товариства ОСОБА_2 у розмірі 53551,77 грн., що відповідає 14,29% статутного капіталу та майні товариства.

Оскільки у фінансовому звіті за 2009 рік ТОВ «Черкасиградобуд» розмір чистих активів (власний капітал) становить 329000 грн., то грошовий вираз вартості частки ТОВ «Черкасиградобуд», з урахуванням ринкової вартості нерухомого майна, що відповідає розміру частки у майні товариства на рівні 14,29%, складає 1867180,70 грн. [(12942910 грн. + 329000 грн.) * 14,29% / 100%].

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з ТОВ «Черкасиградобуд» належної йому до передачі у грошовій формі частки у майні товариства, яка належала померлому ОСОБА_2 , в розмірі 1849541,84 грн. є обґрунтованими та правомірними, оскільки такі вимоги відповідають та не перевищують розмір ринкової вартості успадкованої позивачем 14,29% частки у майні ТОВ «Черкасиградобуд».

Вказані обставини встановлені рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.07.2024 року та постановою Черкаського апеляційного суду від 31.10.2024 року у справі № 711/8646/19, та, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не потребують повторного доказування. Цим же рішенням суду з відповідача на користь позивача було стягнуто частину вартості частки у статутному капіталі товариства, яка належала ОСОБА_2 , в розмірі 1849541,84 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 24 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю, товариство зобов`язане протягом одного року з дня, коли воно дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, виплатити такому колишньому учаснику вартість його частки.

В даному випадку ТОВ «Черкасиградобуд» дізналось про вихід учасника 27.03.2019 р., коли відбулися позачергові загальні збори учасників ТОВ «Черкасиградобуд» (протокол №1-19), на яких було ухвалено рішення про виключення зі складу учасників товариства померлого ОСОБА_2 , а також про відмову ОСОБА_1 у входженні до складу учасників товариства.

За таких обставин відповідач мав виплатити позивачу вартість частки померлого ОСОБА_2 не пізніше 27.03.2020 року. Станом на сьогодні зобов`язання з виплати вартості частки відповідачем не виконано. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Таким чином за несвоєчасне виконання зобов`язань з виплати вартості частки відповідач зобов`язаний сплатити позивачу інфляційну складову боргу в розмірі 1444492,18 грн. за період з квітня 2020 року по квітень 2025 року та проценти річні в сумі 281877,58 грн. за період з 01.04.2020 року по 30.04.2025 року. Дані про розмір індексу інфляції містяться на офіційному сайті Державної служби статистики України та є загальновідомими, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України, не потребують доказування. Загальна сума вимог позивача до відповідача станом на 30.04.2025 року складає 1726369,76 грн. (1444492,18 грн. інфляційної складової боргу + 281877,58 грн. процентів річних згідно ст. 625 ЦК України).

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, дорівнює 62112,0 грн., які складаються із судового збору в розмірі 12112 грн., сплаченого до подання цієї заяви, та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50000,0 грн., які будуть сплачені після подання заяви.

У позовній заяві просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд на користь ОСОБА_1 інфляційну складову боргу в сумі 1444492,18 грн., проценти річні в сумі 281877,58 грн., а всього 1726369,76 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 16.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Представником відповідача адвокатом Коханієм О.В. до суду через систему «Електронний суд» 02.06.2025 подано відзив на позовну заяву. Свої заперечення обґрунтовує наступним. Відповідно до фактичних обставин справи, позивачем заявлено вимогу про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за час невиконання грошового зобов`язання, початок перебігу якого, позивач визначає відповідно до ч.7 ст.24 Закону 2275-VIII, а саме з 27.03.2020р., сплив річного строку із позачергових загальних зборів учасників, рішення на яких оформлено протоколом №1-19 від 27.03.2019 р.

Відповідного до обставин, встановлених рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.07.2024 року у справі №711/8646/19 слідує, що 27 березня 2019 р. відбулися позачергові загальні збори учасників ТОВ "Черкасиградобуд" (протокол №1-19), на яких ухвалено рішення про виключення зі складу учасників товариства померлого ОСОБА_2 , та відмовлено ОСОБА_1 у входженні до складу учасників товариства і виплату йому успадкованої частки померлого учасника товариства ОСОБА_2 , у розмірі 53 551,77 грн, що відповідає 14,29% статутного капіталу товариства. Товариство, визнавало та не заперечувало право Позивач на частку у розмірі 53 551,77 грн, які погоджувалась виплатити, і тим самим, визнавала перед позивачем грошові зобов`язання на вказану суму. У справі №711/8646/19 вирішувався спір між тими ж сторонами, щодо вартості частки в майні товариства, яка підлягала виплаті. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).

Товариство вважало, що станом на 22.07.2024 р., його грошові зобов`язання перед позивачем становили 53 551,77 грн, і якщо і має місце прострочення виконання грошового зобов`язання, то саме в такому розмірі.

Згідно змісту рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.07.2024 р. у справі №711/8646/19, копія якого додана до позовної заяви, вбачається що у справі, з метою усунення розбіжностей та сумнівів щодо правильності вихідних даних, судом було призначено судову оціночно-будівельну експертизу для визначення ринкової вартість об`єкта нерухомого майна, на підставі якої і визначено вартості частки, яка і була стягнута за вказаним рішенням.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.07.2024 року у справі №711/8646/19 набрало законної сили 31.10.2024 року, після його перегляду та залишення без змін Черкаським апеляційним судом.

Відповідно, судове рішення у справі №711/8646/19 є підставою виникнення грошового зобов`язання у відповідача перед позивачем на суму 1849541,84 грн, і в такому разі, моментом виникнення зобов`язання, є дата набрання рішенням законної сили, а саме 31.10.2024 року.

З вказаного слідує висновок, що вимоги позивача про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за період із 01.04.2020 р. по 31.10.2024 р., є необґрунтованими, а розрахунки надані позивача, помилковими, що є першою підставою заперечень відповідача щодо заявлених вимог.

Відповідачем визнається, те, що 26.10.2022р. на підставі рішення одноосібного учасника - ТОВ "Градобудкомплект" на позачергових загальних зборах учасників ТОВ "Черкасиградобуд", прийнято рішення №1-22 про припинення юридичної особи, шляхом ліквідації.

03.04.2023р. в ЄДР було зареєстровано припинення ТОВ "Черкасиградобуд" (номер запису: 020008533).

Господарський суд Черкаської області рішенням від 11.10.2023р. у справі №925/608/23, що залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2024р., задовольнив позов ОСОБА_1 та відмінив державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ "Черкасиградобуд" (код 35579623) в результаті ліквідації.

На підставі рішення Господарського суду Черкаської області скасовано державну реєстрацію припинення юридичної особи, про що внесено запис від 01.05.2024 за №021008533.

В той же час не скасовано ні запис про перебування юридичної особи в процесі ліквідації, від 28.10.2022 р. за №019008533, ні саме рішення засновника від 14.10.2022р. №1-22 про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації. Згідно відомостей з єдиного державного реєстру юридичних осіб, відповідач перебуває у стані припинення, головою комісії з припинення є Гордієнко Василь Васильович, строк розгляду вимоги кредиторів до 28.12.2022. Відповідач не припинив існування як юридична особа, але в той же час, перебуваючи у процедурі ліквідації, що створює певну специфіку з питань розгляду грошових вимог, які до нього заявлені.

Позивач не надає доказів звернення до ліквідаційної комісії з вимогою про задоволення грошових вимог на суму 1 726 369,76 грн, що складають 3% річних та інфляційних втрат. В такому разі, наявне передчасне зверненням позивача до суду за захистом своїх прав, а саме до отримання повідомлення ліквідатора, тобто, перебіг зазначеного місячного строку для Позивача, загалі ще не розпочався.

Відповідач, в силу обмежень накладених на нього законом, у зв`язку з процедурою ліквідацією, обмежений у своїй діяльності, зокрема у прийнятті рішення про виплату заборгованості, оскільки дане питання віднесене до компетенції ліквідаційної комісії.

Відповідно у зв`язку із відсутності звернення позивач до ліквідаційної комісії та відсутності відмови ліквідаційної комісії, чи ухилення ліквідаційною комісією від розгляду вимоги позивача, взагалі відсутнє порушення прав позивача.

Вказане є наступною підставою, що зумовлює відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Вище було зазначено, що відповідач перебуває у процесі ліквідації, що відповідно до положень ст.112 Цивільного кодексу України, зумовлює особливості заявлення вимог, їх розгляд та задоволення. Однією із таких особливостей є те, що грошові вимоги мають бути заявлені до ліквідаційної комісії.

Просить відмовити ОСОБА_1 , у задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиградобуд» про стягнення інфляційної складової боргу та процентів річних та стягнути із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд (код 3557962; адреса: б-р Шевченка, 266, м. Черкаси, 18002) витрати на професійну правничу допомогу.

У відповіді на відзиві, яка сформована у системі «Електронний суд» 06.06.2025, представником позивача адвокатом Стратілатовим К.Г. зазначається, що ОСОБА_2 , який був засновником ТОВ «Черкасиградобуд», помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач є сином померлого ОСОБА_2 і є єдиним спадкоємцем після смерті останнього, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину.

У березні 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про розгляд питання про включення його до складу учасників ТОВ «Черкасиградобуд» або виплати йому вартості успадкованої ним частки майна у товаристві. Однак рішенням позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Черкасиградобуд» від 27.03.2019 р. (протокол №1- 19) позивачу було відмовлено у входженні до складу учасників товариства та вирішено виплатити йому вартість успадкованої частки померлого учасника

Вказане свідчить, що зобов`язання виплатити позивачу вартість частки померлого ОСОБА_2 виникло у відповідача 27.03.2019 року. Строк виконання цього зобов`язання протягом 1 року, тобто до 27.03.2020 року. У зв`язку з цим з 28.03.2020 року вказане зобов`язання стало простроченим і позивач набув право вимагати захисту свого права в судовому порядку.

Щодо розміру виплати, то варто зазначити, що саме на відповідача покладено обов`язок зробити обґрунтований розрахунок вартості частки, що підлягає виплаті. Зроблений відповідачем розрахунок (53551,77 грн.) був явно необґрунтованим, що встановлено судовими рішеннями у справі № 711/8646/19. Крім цього відповідач і досі не сплатив позивачу навіть тієї вартості, яка була ним визначена.

Доводи відповідача суперечать положенням ст. 261, 509, 526, 530, 625 ЦК України, ст. 24 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю, оскільки право вимагати сплати інфляційної складової боргу та процентів річних на суму несплаченої вартості частки в розмірі 1849541,84 грн. виникло у позивача 28.03.2020 року та триває до сьогодні.

Відповідач стверджує, що зверненню до суду, з позовом до юридичної особи яка перебуває в процесі ліквідації, має передувати звернення до ліквідаційної комісії з вимогою про визнання, чи задоволення грошових вимог, і лише при відмові ліквідаційної комісії у визнанні таких вимог, або з ухиленням ліквідаційною комісією, від їх розгляду, законодавець пов`язує право позивача на звернення до суду за захистом порушеного права. В той же час ані вказана норма ані інші положення ЦК України не визначають звернення із заявою до ліквідаційної комісії, як досудовий порядок врегулювання спору. Не визначає його таким і процесуальне законодавство (ЦПК України). Більше того, якщо проаналізувати правові наслідки звернення із заявою до ліквідаційної комісії, то вони носять матеріальний характер (наприклад, вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вважаються погашеними). Тобто відхилення ліквідаційною комісією вимог кредитора, якщо така відмова не була оскаржена, призводить до втрати права вимоги, а не до втрати можливості звернення з позовом до суду. Отже доводи відповідача не відповідають положенням ст. 112 ЦК України, ст. 16 ЦПК України, оскільки звернення із заявою до ліквідаційної комісії не є досудовим порядком вирішення спору про стягнення з відповідача інфляційної складової боргу та процентів річних

Зазначає, що на позачергових загальних зборах учасників ТОВ «Черкасиградобуд» було прийнято рішення №1-22 від 26.10.2022 року про припинення його існування шляхом ліквідації.

Ліквідатором призначено директора ТОВ «Черкасиградобуд» Черненка А.Г.

Рішення про припинення ТОВ «Черкасиградобуд» було надано Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради 27.10.2022 року.

Вказане рішення було прийнято через три роки після відкриття Придніпровським районним судом м. Черкаси провадження у справі №711/8646/19 про стягнення з відповідача на користь позивача вартості частки померлого ОСОБА_2 28.10.2022 року запис про припинення ТОВ «Черкасиградобуд» в результаті його ліквідації було внесено до реєстру.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься запис про строк, визначений учасниками юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог 28 грудня 2022 року.

Ліквідатору та директору Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиградобуд» станом на 28 грудня 2022 року було достовірно відомо про склад та розмір вимог заявлених позивачем у справі №711/8646/19.

Станом на 15.04.2021 року товариство визнавало вимоги позивача на суму 738 093 грн. 00 коп. Проте, навіть ці раніше визнані товариством вимоги не були включені ліквідатором до ліквідаційного балансу та не були задоволенні при ліквідації юридичної особи. Ліквідатор фактично ухилився від розгляду кредиторських вимог.

03.04.2023 року в ЄДР було зареєстровано припинення ТОВ «Черкасиградобуд» (номер запису: 020008533). Це унеможливлює завершення розгляду судом позову кредитора предметом якого є стягнення грошових коштів. Під час ліквідації товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиградобуд» дії ліквідатора не відповідали основним засадам цивільного законодавства і саме це призвело до виникнення даного спору.

Вказані обставини встановлені рішенням Господарського суду Черкаської області від 11.10.2023 року та постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 року у справі № 925/608/23 і, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не потребують повторного доказування.

Після скасування державної реєстрації припинення відповідача, позивач 06.05.2024 року направив відповідачу ТОВ «Черкасиградобуд» вимогу від 03.05.2024 року, в якій просив визнати свої вимоги та сплатити йому частину вартості частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд, яка належала ОСОБА_2 , в розмірі 1849541,84 грн. Однак добровільно відповідач цю вимогу не задовольнив. Лише 23.12.2024 року (після звернення до суду та відкриття провадження у справі № 711/5066/24) наказом № 2-12 ліквідатора ТОВ «Черкасиградобуд» Гордієнка В.В. було включено до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «Черкасиградобуд» кошти в сумі 1849541,84 гривень ринкової вартості успадкованої частки ОСОБА_1 та з урахуванням цього затверджено проміжний ліквідаційний баланс станом на 23.12.2024 року.

02.06.2025 року позивач направив відповідачу цінним листом № 577 вимогу про сплату заборгованості, в якій вимагав визнати вимоги ОСОБА_1 та сплатити йому інфляційну складову боргу в розмірі 1444492,18 грн. за період з квітня 2020 року по квітень 2025 року та проценти річні в сумі 281877,58 грн. за період з 01.04.2020 року по 30.04.2025 року, що разом складає 1726369,76 грн.

Вказана вимога на даний час не виконана, а інфляційна складова боргу та 3 проценти річних за період прострочення виконання зобов`язання по виплаті частки ОСОБА_2 не сплачені. Вказане свідчить про недобросовісність поведінки відповідача, яка крім вищенаведеного також підтверджується рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.11.2024 року у справі № 711/4614/23. Отже доводи відповідача не відповідають положенням ст. 3, 105, 112 ЦК України, оскільки виконання основного зобов`язання прострочено, що надає позивачу право вимагати сплати інфляційної складової та процентів річних, а перебування відповідача в процедурі припинення не перешкоджає реалізації цього права шляхом звернення до суду.

В даному випадку відповідачем у справі визначено ТОВ «Черкасиградобуд», який є юридичною особою та може бути відповідачем в суді.

В той же час ліквідаційна комісія (ліквідатор) ТОВ «Черкасиградобуд» є не юридичною особою, а лише органом управління, який представляє це товариство. Ліквідаційна комісія та/або ліквідатор несуть обов`язки перед товариством, а не перед його контрагентами.

Отже доводи відповідача не відповідають положенням ст. 105 ЦК України, ст. 42, 48 ЦПК України, оскільки належним відповідачем у справі є ТОВ «Черкасиградобуд».

У своїх запереченнях, які подані через систему «Електронний суд» 03.07.2025, адвокат Коханій О.В. стосовно аргументу позивача, що заявлені вимоги із сплати 3% річних та інфляційних втрат не є окремими грошовими зобов`язанням, а є похідною вимогою від основного зобов`язання тому період нарахування має розпочинатись саме із 28.03.2020, зазначає, що позивач посилається на положення ч.1 ст.261 ЦК України, щодо початку перебігу позовної давності та ст. 266 ЦК України, щодо наслідку спливу позовної давності, як аргументів відхилення доводів відповідача. Відповідач не посилається у відзиві на пропуск позивачем позовної давності, як на підставу для відмови у позові, та не робить заяви про застосувати наслідки пропуску позовної даності. Позивач у відповіді на відзив, як і у позовній заяві вказує, що права на отримання вартості частки у сумі 1849541,84 грн у нього виникло 27.03.2019 р., коли йому було відмолено у прийнятті до складу учасників Товариства.

Порушення виконання грошового зобов`язання із виплати вартості частки, а відповідно і датою нарахування 3% річних та інфляційних втрат, є 28.03.2020 р., а саме грошове зобов`язання у сумі 1849541,84 грн, утворилось на 14.07.2009 р., дата смерті спадкодавця ОСОБА_2 . Право позивача, як спадкоємця, на отримання вартості частки, що належала померлому учаснику, на момент смерті є безумовним правом яке встановлене законом. Відповідач такого права за позивачем не заперечував.

Відповідач зазначає, що вартість частки, яка належала померлому, на дату його смерті, не була відомою ні відповідачу, ні позивачеві, оскільки, позивач у справі № 711/8646/19, у зв`язку із висновками експертів уточнював свої позовні вимоги шляхом їх збільшення. Тому саме із набранням рішенням у справі у якій суд визначає суму до стягнення, у зв`язку із її конкретизацією, у відповідача як боржника виникає обов`язок сплатити визначену судом суму, а у позивача як кредитора, право на отримання конкретно визначено суми.

Пояснює, що суд у рішенні від 22.07.2024 у справі №711/8646/19 не робив висновку про те, що розрахунок відповідача, ринкової вартості частки в сумі 53551,77 грн був явно необґрунтованим.

Вважає, що у даному випадку мова має йти не про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за не виконання грошового зобов`язання цілому, а про стягнення 3% річних та Документ сформований в системі «Електронний суд» 03.07.2025 5 інфляційних втрат за невиконання рішення суду.

Оскільки нараховані та заявлені до стягнення позивачем суми хоча і є додатковими до основного, це не змінює їх правової природи як грошового зобов`язання та грошовими вимогами. Вказане не звільняло позивача від обов`язку заявити такі вимоги, до ліквідаційної комісії. Позивач, хоча у відповіді на відзив і вказує, що не зобов`язаний в порядку ст. 112 ЦК України, звертатись із заявою до ліквідаційної комісії, в то й же час, надає копію вимоги кредитора від 02.06.2025 р., на суму 1 726 369,76 грн, з яких 1 444 492,18 грн інфляційних втрат; 281877,58 грн 3% річних та докази її направлення, ШКІ 577.

У відповіді на відзив, позивач зазначає, що вказана вимога на даний час не виконана, а інфляційна складова боргу та 3 проценти річних за період прострочення виконання зобов`язання по виплаті частки ОСОБА_2 не сплачені. З перевірки статусу поштового відправлення на сайті Укрпошти, за тренером 577, вказане поштове відправлення, надіслане 02.06.2025 та вручене 24.06.2025 (ttps://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html). В такому разі, відповідно до положень ч.3, ч.5 ст.112 ЦК України, у ліквідаційної комісії, ще не сплинув строк розгляду заявлених вимог, який становить місяць з дати отримання, та такому разі закінчується 24.07.2025 року. Направлення вимоги від 02.06.2025 р., про сплату інфляційної складової та 3% річних, не передувала поданню позову, а мало місце не лише після подання позову, а і після отримання відзиву на позовну заяву, з вказаними підставами про необхідність виконання вимог ч.5 ст.112 ЦК України. Відповідач розцінює такі дії як визнання позивачем необхідності попереднього звернення до ліквідаційної комісії, та як реакцію на відзив із вказаними підставами.

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання залучено у якості третьої особи ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиградобуд» Гордієнка В.В.

До суду 08.09.2025 надійшли пояснення третьої особи ОСОБА_3 , у яких зазначається, що ОСОБА_1 направлено вимогу кредитора від 02.06.2025 про сплату заборгованості за період з квітня 2020 року по квітень 2025 року, в розмірі інфляційної складової 1444492,18 грн. та 281877,58 грн, процентів річних. Вимога була надана ТОВ «Черкасиградобуд» та розглянута за результатами розгляду визнана частково на суму 71625.24 грн., інфляційних втрат за період з 31 жовтня 2024 по 30 квітня 2025 року та 17709.13 грн., проценти 3 відсотки річних в сумі за період з 31 жовтня 2024 по 30 квітня 2025 року.

Про прийняте рішення та результати розгляду вимоги від 02.06.2025 повідомлено ОСОБА_1 . Рішення прийняте на підставі розрахунків. Наказам №2-12 від 23.12.2024 визнані та включені до проміжного ліквідаційного балансу, вимоги ОСОБА_1 на суму 1849541.84 грн., які визнані та стягнуті рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.07.2024 року у справі № 711/8646/19.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.07.2024 року у справі № 711/8646/19 набрало сили 31.10.2024 р., тому з цієї дати почався період прострочення.

Період нарахування по 30.04.2025 року взято із вимоги ОСОБА_1 , від 02.06.2025 року.

Сума заборгованості, на яку нараховуються три проценти річних від простроченого грошового зобов`язання - 1849541.84 грн. Період за який нараховуються три проценти річних від простроченого грошового зобов`язання: з 31.10.2024 р. до 30.04.2025 р. Розрахунок трьох процентів річних від простроченого грошового зобов`язання здійснюється за наступною формулою: Сума х (3 % / 100%) х (Період / Рік), тому: 1849541.84 грн. (3 % / 100%) x (182 дні / 365) = 27 641.37 грн. Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за наступною формулою: Інфляційні нарахування = (сума боргу) х (індекс інфляції) - (сума боргу).

З врахуванням зазначеного та рекомендацій Верховного суду України № 62- 97від 03.04.1997 року стосовно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ сума боргу з урахуванням індексу інфляції розраховується за період з листопада 2024 року по квітень 2025 року.

Індекс інфляції, відповідно до даних Державної служби статистики, надрукованих у газеті «Урядовий кур`єр», складав, у листопаді 2024 року - 101.9 %, у грудні 2024 року - 101.4 %, у січні 2025 року - 101.2%, у лютому 2025 року - 100.8%, у березні 2025 року - 101.5 %, у квітні 2025 року - 100.7%. Отже, індекс інфляції за період з листопада 2024 року по квітень 2025 року становить: * (101.9/100) * (101.4/100) * (101.2/100) * (100.8/100) * (101.5/100) * (100.7/100) = 107. % тому сума інфляційних втрат за вказаний період становить: 1849541.84 грн. х (107. % / 100%) - 1849541.84 грн. = 143 024.81 грн.

Тому сума, яка визнана ліквідатором, та яка підлягає стягненню складає загалом 170 666,18 грн., з яких 143 024.81 грн. - інфляційні втрати, 27 641.37 грн. - 3 відсотки річних, за період з 31 жовтня 2024 по 30 квітня 2025 року.

У заяві від 15.09.2025 представник позивача просить змінити підстави позову та зазначає, що враховуючи надходження у справу нових доказів, які надані ліквідатором ТОВ «Черкасиградобуд» Гордієнком В.В., та керуючись своїм правом, закріпленим в ст. 49 ЦПК України, позивач вважає за потрібне змінити підстави позови. У зв`язку з цим позовні вимоги полягають у наступному.

02.06.2025 року позивач направив відповідачу цінним листом № 577 вимогу про сплату заборгованості, в якій вимагав визнати вказані вище вимоги ОСОБА_1 та сплатити йому грошові кошти в сумі 1726369,76 грн. Поштове відправлення не було отримано відповідачем та/або його ліквідатором (третьою особою) і 24.06.2025 року повернулася відправнику.

Разом з тим копія вимоги була додана позивачем до відповіді на відзив, яка надійшла в електронний кабінет відповідача 05.06.2025 року. З того часу пройшло більше 3 місяців, однак жодних коштів позивачу не сплачено.

На початку вересня 2025 року позивач отримав від третьої особи ОСОБА_3 два повідомлення про розгляд вимоги кредитора: 1) повідомлення без номера без дати, що надійшло поштовим відправленням № 694, відправлене 05.09.2025 року та одержане 09.09.2025 року, в якому грошові вимоги визнано на суму 89334,37 грн. (71625,24 інфляційної складової боргу та 17709,13 грн. процентів річних); 2) повідомлення без номера без дати, що надійшло поштовим відправленням № 021, відправлене 08.09.2025 року та одержане 11.09.2025 року, в якому грошові вимоги визнано на суму 170666,18 грн. (143024,81 інфляційної складової боргу та 27641,37 грн. процентів річних).

В даному випадку у відповідача виникло зобов`язання сплатити інфляційну складову боргу та проценти річні за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 01.04.2020 року по 30.04.2025 року.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою визнати та виконати таке зобов`язання. Ліквідатор відповідача частково визнав вимогу, однак не виконав її.

У зв`язку з цим позивач вважає обґрунтованими свої вимоги про стягнення коштів з відповідача, не залежно від факту часткового визнання вимог, з огляду на наступне: 1) ліквідатор відповідача визнав вимоги лише частково в сумі 89334,37 грн. (або 170666,18 грн.), що складає менше 10 % від заявлених позивачем вимог; 2) ліквідатор направив позивачу два повідомлення про розгляд вимоги кредитора, в кожному з яких визнаний різний розмір вимог 89334,37 грн. та 170666,18 грн., що унеможливлює встановити, яку саме суму вимог визнав ліквідатор; 3) вимога позивача була отримана відповідачем 05.06.2025 року, а повідомлення про розгляд вимог були надіслані позивачу лише 05.09.2025 року та 08.09.2025 року, тобто лише через 3 місяці з моменту отримання цієї вимоги, тоді як згідно ч. 6 ст. 105 ЦК України, вимога мала бути розглянута протягом 30 днів; 4) вимога позивача в даний час не погашена (навіть у сумах, що визнані ліквідатором). Більше того на даний час не погашена (ні повністю ні частково) навіть основна вимога позивача, яка ще 23.12.2024 року (тобто більшу ніж 8 місяців назад) включена ліквідатором відповідача до проміжного ліквідаційного балансу; 5) відповідач, на відміну від свого ліквідатора, у своїх заявах по суті справи не визнав вимоги позивача в повному обсязі.

Вказане вище свідчить про відсутність у відповідача наміру добровільно погашати вимоги позивача.

За таких обставин, вважає, що факт часткового визнання ліквідатором відповідача вимог позивача не є перешкодою для задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача всієї заявленої позивачем суми, а отже вимоги позивача про стягнення з відповідача всієї суми заборгованості в розмірі 1726369,76 грн. є законними та обґрунтованими.

Ухвалою суду від 30.10.2025 відмовлено у клопотанні адвоката Коханія О.В. закрити провадження у справі.

У письмових поясненнях третьої особи ліквідатора Гордієнка В.В. зазначається, що при розгляді справи та прийнятті рішення прошу врахувати, що ним частково визнані вимоги позивача ОСОБА_1 на суму 170 666,18 грн., з яких 143 024.81 гри. - інфляційні втрати га 27 641.37 грн. - 3 відсотки річних, за період з 31 жовтня 2024 по 30 квітня 2025 року. Повідомлення, яке було надіслане позивачу, як кредитору ТОВ «Черкасиградобуд» про визнання його вимоги у розмірі 89 334,37 грн., є помилковим і фактично є опискою, оскілки стосувались іншого кредитора.

Ухвалою суду від 17.12.2025 із занесенням до протоколу судового засідання поновлено розгляд у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 19.12.2025 із занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Стратілатов К.Г. підтримав позовні вимоги у редакції заяви від 15.09.2025. Додатково повідомив, що товариством спочатку не вірно визначено частку позивача, тому позивач уперше звернувся до суду. Наразі рішення суду не виконане, свій обов`язок відповідач не виконує.

У судовому засіданні адвокат Коханій О.В. заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив відмовити у задоволенні їх за недоведеністю. Повідомив, що сума частки позивача була спірною і була встановлена у цивільній справі проведеною експертизою. Вважає, що відповідач не повинен нести відповідальність за це. Крім того, вважає, що строк визначений позивачем не вірно та вважає, що може бути визначений вірний строк з 31.10.2024, коли рішення суду у справі № 711/8646/19 набрало законної сили.

Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принципами судового доказування є обов`язковість доказування (оскільки всі обставини справи підлягають доказуванню; належність, допустимість, достовірність, достатність, доказів (Глава 5 Розділу І ЦПК України).

Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Сторони в цивільному процесі мають широкий спектр засобів доказування, що включає подання документів, свідчень, речових доказів, експертних висновків, електронних доказів, тощо.

Суд не входить до складу суб`єктів доказування.

При цьому сторони користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Здійснюючи правосуддя, суд ухвалює судове рішення у справі лише на підставі юридичних фактів.

Кінцевою метою судового доказування сторін є переконання суду в правильності своєї правової позиції, а функція суду в доказуванні полягає у створені умови для виконання сторонами їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

Суб`єкти доказування наділяються певними правами та обов`язками, що дозволяють їм брати активну участь у процесі доказування.

Учасники справи, надаючи докази, аналізують докази протилежної сторони, здійснюють порівняння власної позиції з позицією протилежної сторони.

Згідно з ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 22.07.2024 (справа 711/8646/19) за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиградобуд» про стягнення вартості частини у майні товариства, яке набрало законної сили 31.10.2024, встановлено наступне.

ОСОБА_2 , який був засновником ТОВ «Черкасиградобуд», із розміром внеску 53 551,77 грн., що відповідає частці 14,29% у статутному капіталі товариства, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Сином померлого ОСОБА_2 та єдиним спадкоємцем після смерті останнього, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є позивач.

Приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецьким В.В. 02.08.2017 на ім`я позивача видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яким засвідчено перехід права власності від спадкодавця ОСОБА_2 до його сина ОСОБА_1 щодо майнового права на частку в статутному капіталі ТОВ «Черкасиградобуд», , яка складає 53 551,77 грн. у статутному капіталі товариства, що становить 14,29% розміру статутного капіталу.

У березні 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про розгляд питання про включення його до складу учасників ТОВ «Черкасиградобуд» або виплати йому вартості успадкованої ним частки майна у товаристві.

Відповідач відмовився приймати позивача до складу учасників товариства і не заперечував виплатити позивачу вартість успадкованої ним частки майна товариства у розмірі пропорційному до розміру статутного капіталу та основних засобів товариства за їх балансовою вартістю, про що неодноразово повідомляв позивача.

Листом відповідача від 05.10.2018р. було повідомлено позивача про те, що загальними зборами учасників товариства (протокол №4 від 11.09.2018р.) ухвалене рішення про виплату йому вартості успадкованої ним частки товариства в розмірі 53 551,77 грн., що еквівалентно розміру частки його батька у статутному фонді товариства.

27.03.2019р. відбулися позачергові загальні збори учасників ТОВ «Черкасиградобуд» (протокол №1-19), на яких було ухвалено рішення про виключення зі складу учасників товариства померлого ОСОБА_2 , а також про відмову ОСОБА_1 у входженні до складу учасників товариства та виплату йому успадкованої частки померлого учасника товариства ОСОБА_2 у розмірі 53 551,77 грн., що відповідає 14,29% статутного капіталу та майні товариства.

Суд зазначив, що у фінансовому звіті за 2009 рік ТОВ «Черкасиградобуд» розмір чистих активів (власний капітал) становить 329 000 грн., то грошовий вираз вартості частки ТОВ «Черкасиградобуд», з урахуванням ринкової вартості нерухомого майна, що відповідає розміру частки у майні товариства на рівні 14,29%, складає 1 867 180,70 грн. [(12 942 910 грн. + 329 000 грн.) * 14,29% / 100%].

Таким чином, вимоги позивача у справі 711/8646/19 про стягнення з ТОВ «Черкасиградобуд» належної йому до передачі у грошовій формі частки у майні товариства, яка належала померлому ОСОБА_2 , в розмірі 1 849 541,84 грн. є обґрунтованими та правомірними, оскільки такі вимоги відповідають та не перевищують розмір ринкової вартості успадкованої позивачем 14,29% частки у майні ТОВ «Черкасиградобуд».

Зазначеним вище рішенням суду з відповідача на користь позивача було стягнуто частину вартості частки у статутному капіталі товариства, яка належала ОСОБА_2 , в розмірі 1849541,84 грн.

Сторонами не спростовується, що рішення суду не є виконаним та зобов`язання із виплати вартості частки відповідачем не виконано.

Представник позивача зазначає, що ТОВ «Черкасиградобуд» дізналось про вихід учасника 27.03.2019, дата позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Черкасиградобуд», на яких згідно протоколу №1-19 було ухвалено рішення про виключення зі складу учасників товариства померлого ОСОБА_2 , а також про відмову ОСОБА_1 (позивачу) у входженні до складу учасників товариства.

Суд вважає обґрунтованими такі доводи представника позивача, щодо того, що відповідач мав виплатити позивачу вартість частки померлого ОСОБА_2 не пізніше 27.03.2020 року, оскільки це узгоджується з ч. 7 ст. 24 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю, згідно якої товариство зобов`язане протягом одного року з дня, коли воно дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, виплатити такому колишньому учаснику вартість його частки.

Щодо розміру частки та часу дізнання про її розмір, слід звернути увагу на те, що підставою звернення до суду позивача ОСОБА_1 , та у подальшому прийняття рішення у справі 711/8646/19, стала саме не згода відповідача ТОВ «Черкасиградобуд» вартості частки виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційного до розміру частки позивача та обчислення розміру виплати лише в розмірі вартості частки, в якому вона була внесена до статутного фонду товариства.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ані з моменту визначення розміру частки судовою експертизою під час розгляду справи, ані після постановлення рішення судом та на час розгляду даної справи, ці зобов`язання відповідача є невиконаними.

Більш того, позивачем 02.06.2025 направлено відповідачу цінним листом № 577 вимогу про сплату заборгованості у сумі 1726369,76 грн.

Згідно повідомлень третьої особи ліквідатора Гордієнка В.В. ним визнані грошові вимоги на суму 89334,37 грн. (71625,24 інфляційної складової боргу та 17709,13 грн. процентів річних) та надалі на суму 170666,18 грн. (143024,81 інфляційної складової боргу та 27641,37 грн. процентів річних).

Ці вимоги на час розгляду даного позову також не виконані.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 ЦК України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання незалежно від підстав його невиконання (договір чи діалект).

Отже, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов'язань.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18)

Разом з тим, за змістом статей 598-609 ЦК України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов'язання.

Частиною ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Подібний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 07 лютого 2018 року по справі №910/11249/17.

Так, Верховний Суд зробив висновок, що норма ст. 625 ЦК України, не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Оскільки чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин виникнення зобов`язальних відносин між сторонами, а також неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.

З урахуванням вищевикладеного, позивач має право на стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, у даному випадку з 27.03.2019.

Згідно розрахунку наданого позивачем, перевіреного судом, загальний розмір збитків від інфляції за період з квітня 2020 року по квітень 2025 (місяць, що передує зверненню до суду) становить 1444492,18 грн. та заборгованості по сплаті відсотків річних з 01.04.-30.04.2025 281877,58 грн., а всього 1726369,76 грн.

Згідно ст.82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Згідно зі статтею 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Частиною 2 статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, що закріплено у частині 6 статті 81 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Слід також зазначити, що вказаний позивач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було.

На підставі наведеного та встановленого судом у сукупності наданих та добутих доказів, суд приходить до переконливого висновку, що зазначене є підставою задоволення позовної заяви про стягнення інфляційної складової боргу та процентів річних.

Таким чином, викладені позивачем обставини знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст. 13 ЦПК України).

Статтею 5 ЦПК України визначені способи захисту, які застосовуються судом. Так, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати в розмірі 2422,40 гривень судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 10-13, 19, 81, 95, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Стратілатов Костянтин Геннадійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиградобуд», третя особа ліквідатор ТОВ «Черкасиградобуд» Гордієнко Василь Васильович про стягнення інфляційної складової боргу та процентів річних задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд (, 18002 м. Черкаси бульвар Шевченка, 266) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) інфляційну складову боргу в сумі 1444492,18 грн., проценти річні в сумі 281877,58 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 12112 грн., а всього 1738481,76 грн.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Повний текст рішення буде виготовлений 04.02.2026.

Головуючий: Н. М. Кондрацька