УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2026 р. м. Харків

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Дяченко О.М.,

при секретарі - Собченко В.С.,

учасники справи:

представник відповідача адвокат Волохін Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Волохіна Дмитра Борисовича про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа №953/14221/25 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 01.01.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та роз`яснено право відповідача надати відзив на позов, право позивача подати відповідь на відзив та право відповідача подати заперечення на відповідь на відзив.

14.01.2026 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Волохіна Д.Б. до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки відповідач перебуває у складі сил та засобів 21 армійського угрупування військ (сил) «Захід» Сухопутних військ Збройних Сил України. Посилаючись на п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України просив зупинити розгляд вказаної цивільної справи до припинення перебування відповідача у складі ЗСУ.

В судове засідання представник відповідача адвокат Волохін Д.Б. підтримав своє клопотання; інші учасники справи не з`явились, хоча про дату, час та місце слухання справи їх було повідомлено в установленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали, які додані до клопотання про зупинення провадження у справі, дійшов висновку про таке.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення.

Зупинення провадження у справі не повинне розглядатися як невиправдане затягування строків розгляду справи і застосовується лише за обставин, визначених процесуальним законом в інтересах виконання завдань судочинства.

Дотримання судом процесуальних норм під час зупинення провадження у справі сприяє дотриманню принципу юридичної визначеності, оскільки сторони мають право очікувати, що ці норми будуть застосовані.

У цивільному процесі підстави зупинення провадження регламентовані статтями 251 та 252 ЦПК України. Стаття 251 ЦПК України встановлює обов`язок для суду зупиняти провадження у справі на відміну від статті 252 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 2 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, правила, визначені п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд.

Зазначені норми права забезпечують дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Водночас приписи п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України не пов`язують можливість застосування цієї норми права з умовою перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - військовослужбовця у військовій частині, що залучена до ведення безпосередніх бойових дій. До того ж військовослужбовець упродовж особливого періоду може в будь-який момент бути відрядженим до військової частини, задіяної до таких дій (підпункт 4-1 пункту 251 розділу XIV Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008). Сучасні форми та способи ведення війни, виконання бойових завдань вимагають участі у бойових діях та захисті суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України не тільки по умовній лінії фронту.

З моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм.

Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації для застосування судом п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд має отримати докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі.

Разом з тим системне тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 251 та ст. 254 ЦПК України дозволяє зробити висновок про те, що підставами для поновлення зупиненого на підставі цієї процесуальної норми права провадження у справі можуть бути: припинення, у тому числі призупинення, перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань під час дії воєнного стану в Україні; припинення воєнного стану в Україні, навіть якщо відповідні особи продовжують військову службу у певній військовій частині, якщо тільки ця військова частина не залишається переведеною на воєнний стан через запровадження / збереження цього стану для певної території України або не залучена до проведення антитерористичної операції.

Зазначені висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного суду від 12.11.2025 (справа №754/947/22).

Відповідачем на підтвердження факту перебування на службі в ЗСУ надано копію довідки від 14.01.2026 № 14935-2026 командира батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Харківській області про відрядження та перебування ОСОБА_1 у складі сил та засобів 21 армійського угрупування військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України 28.08.2025 року.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з 28.08.2025 по теперішній час перебуває у складі Збройних Сил України.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні з 24.02.2022, після оприлюднення Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» та неодноразово був продовжений. Станом на момент прийняття цієї ухвали воєнний стан не скасований та проводиться загальна мобілізація.

Отже, відповідно до діючого законодавства, маються обумовлені в законодавстві підстави для зупинення розгляду справи.

А тому, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Волохіна Дмитра Борисовича про зупинення провадження у справі.

На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст. 251, 258-260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Волохіна Дмитра Борисовича про зупинення провадження у справі №953/14221/25, задовольнити.

Провадження у справі №953/14221/25 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинити до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України.

Зобов`язати керівника батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Харківській області повідомити суд про припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України протягом п`яти днів з моменту такого припинення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 09.03.2026.

Суддя О.М. Дяченко