Провадження № 2/357/446/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Сомок О. А.

при секретарі Пугач В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано судді Сомок О.А.

20 січня 2026 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

28 січня 2026 року до суду через систему «Електронний суд» від представника ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - Бутенко М.О. надійшла заява з проханням закрити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору. У зазначеній заяві представник позивача також просить повернути судовий збір, сплачений при подачі позову до суду.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце засідання повідомлена належним чином, у позовній заяві просила проводити розгляд справи за відсутності представника ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце засідання повідомлена належним чином.

Частиною 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, подану з боку позивача заяву про закриття провадження у справі, суд приходить до висновку, що подану заяву представника позивача слід задовольнити, а провадження у справі закрити та провести розподіл судових витрат, враховуючи що між сторонами відсутній предмет спору.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України, такий принцип цивільного судочинства як диспозитивність полягає, в тому числі, у праві учасників справи розпоряджатися своїми правами щодо предмет спору на власний розсуд.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд, своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Згідно висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20, суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Як встановлено з поданої представником позивача заяви, після пред`явлення даного позову до суду відповідачем в повному обсязі відшкодовано шкоду, тим самим в добровільному порядку повністю виконані зобов`язання перед позивачем, порушення яких стало підставою для подання позову. Між сторонами не залишилося неврегульованих питань, тобто предмет спору між сторонами відсутній, що унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а тому суд приходить до висновку, що заява представника позивача про закриття провадження у справі є такою, що підлягає задоволенню, а провадження у справі закриттю, оскільки підстав для відмови в прийнятті вказаної заяви не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Так, позивачем при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 2424 грн 40 коп, що підтверджується платіжною інструкцією №148366 від 15.09.2025.

Враховуючи, що позивач просить закрити провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача і вважає за необхідне повернути позивачу ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» зі спеціального фонду Державного бюджету України сплачений ним судовий збір.

Керуючись ст. 4,13, 255, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача - задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ПЗУ Україна» () зі спеціального фонду Державного бюджету України сплачений відповідно до платіжного доручення №148366 від 15.09.2025 судовий збір у сумі 2424,40 грн.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. А. Сомок