Дата документу 03.03.2026 Справа № 554/8405/23
Провадження № 2/554/297/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судових засідань - Чепури Я.М.,

розглянувши у порядку загального позовного провадженя у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: АТ «Страхова компанія «Країна» про відшкодування матеріальної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу, внаслідок ДТП.

Ухвалою суду від 11.09.2023 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено проведення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.01.2024 за заявою Позивача було ухвалено здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.01.2024 самовідвід судді Бугрія В.М. від розгляду даної справи було задоволено. Справу ухвалено передати до канцелярії Октябрського районного суду м. Полтави для повторного автоматизованого розподілу для визначення іншого судді для розгляду справи.

Ухвалою суду від 19.02.2024 суддя Материнко О.М. прийняла справу до свого провадження.

Ухвалою суду від 17.07.2025 підготовче провадження у справі було закрите, справа призначена до судового розгляду по суті.

Позовні виомоги обґрунтовані тим, що 03.02.2023 року о 19-50 год. ОСОБА_3 в м. Полтава по вул. Європейська, 84-А, керуючи автомобілем марки Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Європейській від перехрестя з вулиці Степового Фронту, здійснюючи поворот ліворуч на вулицю Л. Убийвовк на зелений сигнал світлофору, не надав перевагу в русі автомобілю марки BMW 335 XI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що рухався по вул. Європейській в зустрічному напрямку, в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 16.6 ПДР України.

Постановою Октябрського районного суду м.Полтава від 27.03.2023 р. у справі №554/1228/23 відповідача, ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно звіту про оцінку майна А02/01 автомобілю «BMW 335 XI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , який підготовлено 27.02.2023 р. оцінювачем ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлюваного ремонту (без урахування зносу), заподіяних пошкодженням транспортного засобу «BMW 335 XI», реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 837 305 грн. 00 коп.

Витрати за послуги експерта склали 5080 грн 00 коп.

Вартість відновлювального ремонту перевищила ринкову вартість досліджуваного КТЗ: (837305 грн > 541070 грн). Подальший розрахунок відновлювального ремонту оцінювачем був визнаний недоцільним, оскільки вартість відновлювального ремонту вже перевищила ринкову вартість досліджуваного КТЗ.

В зв`язку з тим, що вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість об`єкту оцінки без урахування аварійних пошкоджень, тому вартість матеріального збитку

приймається рівній ринковій вартості, тобто:

Всього вартість матеріального збитку (з урахуванням зносу) з округленням складає: 541 070, 00 (п`ятсот сорок одна тисяча сімдесят) гривень.

04 травня 2023р. АТ «Страхова компанія «Країна» здійснила виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль «BMW 335 XI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 127 400 грн. 00 коп. зменшене на суму франшизи.

Позивачу, було відшкодовано франшизу у сумі 2 600 гривень, яку мав відшкодувати Відповідач.

Частина матеріальних збитків, не покритих страховою виплатою та франшизою складає:

541 070,00 (п`ятсот сорок одна тисяча сімдесят 00 копійок) гривень - 127 400,00 грн (сто двадцять сім тисяч чотириста гривень 00 копійок) - 2 600,00 грн (дві тисячі шістсот гривень 00 копійок) = 411 070,00 (чотириста одинадцять тисяч сімдесят гривень 00 копійок).

Позивач просить стягнути з Відповідача матеріальну шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 411 070,00 та судові витрати, зокрема: витрати на проведення незалежної оцінки автомобіля BMW 335 XI, реєстраційний номер НОМЕР_2 в розмірі 5080,00 грн та судовий збір у розмірі 4 161,50 грн.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому прохав у задоволення позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій прохав, розгляд справи проводити без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохав суд задовольнити їх.

Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату та час, в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на службі. Жодних доказів на підтвердження заяви не надав.

Адвокат відповідача Рохманов В.І. про причини неявки в судове засідання не повідомляв.

Суд ставиться критично до заяви відповідача про відкладення розгляду справи, та вважає її затягуванням розгляду справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступне.

03.02.2023 року о 19-50 год. ОСОБА_3 в м. Полтава по вул. Європейська, 84-А, керуючи автомобілем марки Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Європейській від перехрестя з вулиці Степового Фронту, здійснюючи поворот ліворуч на вулицю Л. Убийвовк на зелений сигнал світлофору, не надав перевагу в русі автомобілю марки BMW 335 XI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що рухався по вул. Європейській в зустрічному напрямку, в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 16.6 ПДР України.

Постановою Октябрського районного суду м.Полтава від 27.03.2023 р. у справі №554/1228/23 відповідача, ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно звіту про оцінку майна А02/01 автомобілю «BMW 335 XI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , який підготовлено 27.02.2023 р. оцінювачем ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлюваного ремонту (без урахування зносу), заподіяних пошкодженням транспортного засобу «BMW 335 XI», реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 837 305 грн. 00 коп.

Витрати за послуги експерта склали 5080 грн 00 коп.

Вартість відновлювального ремонту перевищила ринкову вартість досліджуваного КТЗ: (837305 грн > 541070 грн). Подальший розрахунок відновлювального ремонту оцінювачем був визнаний недоцільним, оскільки вартість відновлювального ремонту вже перевищила ринкову вартість досліджуваного КТЗ.

Згідно п.8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року «вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість

відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість».

В зв`язку з тим, що вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість об`єкту оцінки без урахування аварійних пошкоджень, тому вартість матеріального збитку приймається рівній ринковій вартості, тобто:

Всього вартість матеріального збитку (з урахуванням зносу) з округленням складає: 541 070, 00 (п`ятсот сорок одна тисяча сімдесят) гривень.

04 травня 2023р. АТ «Страхова компанія «Країна» здійснила виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль «BMW 335 XI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 127 400 грн. 00 коп. зменшене на суму франшизи.

Позивачу, було відшкодовано франшизу у сумі 2 600 гривень, яку мав відшкодувати Відповідач.

Частина матеріальних збитків, не покритих страховою виплатою та франшизою складає:

541 070,00 (п`ятсот сорок одна тисяча сімдесят 00 копійок) гривень - 127 400,00 грн (сто двадцять сім тисяч чотириста гривень 00 копійок) - 2 600,00 грн (дві тисячі шістсот гривень 00 копійок) = 411 070,00 (чотириста одинадцять тисяч сімдесят гривень 00 копійок).

Позивач просить стягнути з Відповідача матеріальну шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 411 070,00 та судові витрати, зокрема: витрати на проведення незалежної оцінки автомобіля BMW 335 XI, реєстраційний номер НОМЕР_2 в розмірі 5080,00 грн та судовий збір у розмірі 4 161,50 грн.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому прохав у задоволення позовних вимог відмовити в повному обсязі з огляду на наступне.

У вказаному звіті про оцінку майна загалом не визначено вартість автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, у матеріалах позовної заяви відсутній розрахунок заданих позивачів матеріальних збитків у розумінні с. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року № 4, ст 30 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст. 8 ЦК (аналогія закону) вартості автомобіля до ДТІІ та після та їх різниці з рахунком виплати страхової компанії.

Більше того, відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами з будь-якими даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та застереження учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими та електронними доказами;

2) висновками експертів,

3) показаннями свідчень

Крім цієї статті ст. 102 ЦПК України, вміщує в собі вимоги до висновку експерта.

Так, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені в результатах, їх висновки та обґрунтовані відповіді на питання, надані експертами, складених у порядку, визначеному законодавством.

У висновку експерта обов`язково буде зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціалізація, а також, за наявністю, свідчення про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, навчання звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, харчування, що були надані експертами, які матеріали експерт використовував Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

У висновку експерта буде встановлено, що він попереджений (оцінений) про відповідальність завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом також про відповідальність за відповідальність без важливих причин від виконання покладених на нього обов`язків

Судові витрати відповідач прохав розділити пропорційно задоволеним позовним вимогам.

До відзиву також додано попередній розрахунок судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв?язку із розглядом справи.

Представником Позивача було подано відповідь на відзив, в якому прохав задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, заперечуючи проти обставин, викладених у відзиві Відповідача.

Зокрема, Позивач зазначив, що твердження відповідача про невідповідність Звіту про оцінку майна встановленим вимогам, не відповідає дійсності, оскільки на сторінці №3 вищезазначеного звіту в графі «Експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок» наявний підпис суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 .

Таким чином, звіт про оцінку вартості майна А 02/11 є допустимим доказом розміру завданих Позивачеві матеріальних збитків та відповідає вимогам ст.ст. 76 та 102 ЦПК України.

Щодо відсутності доказів на підтвердження суми завданого збитку, Позивач зазначив таке.

В даному випадку, вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість КТЗ, а тому вартість матеріального збитку приймається рівній ринковій вартості, тобто, 541 070 (п`ятсот сорок одна тисяча сімдесят 00 копійок) гривень відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092

Крім того, як зазначено у звіті, оцінка проводилась, а звіт складений відповідно вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.2001 №2658- Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, "Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів" від 24.11.2003 №142/5/2092 (із змінами та доповненнями) та інших нормативно-правових актів з оцінки майна.

Тому посилання Відповідача про відсутність у звіті суми збитків, завданих Позивачеві, не відповідають дійсності.

18.01.2024 року Представником Відповідача Рохмановим В.І. було подано клопотання про призначення судової автотоварозначної експертизи. Клопотання обґрунтоване наступним.

У вказаному вище звіті про оцінку майна загалом не визначено вартість автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди (тобто його залишків).

Матеріальний збиток завдання позивачу в розумінні с. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданням джерелом підвищеної безпеки» від 1 березня 2013 року № 4, ст. 30 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст. 8 ЦК (аналогія закону) визначається як різниця вартості автомобіля БМВ-335XI, 2011 року випуску, д/н НОМЕР_2 , до ДТП та після (залишкова вартість) за вирахуванням виплати страхової компанії.

У звіті про оцінку майна А 02/01 від 27 лютого 2023 року залишкова вартість автомобіля не визначена. Така залишкова вартість визначається виключно експертом-автотоварознавцем.

Представником Позивача Болтіком А.С. було подане заперечення на клопотання про проведення експертизи з наступним обґрунтуванням.

Згідно з п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року «вартість матеріального збитку, заданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження, якщо, незважаючи на принципи внеску та найефективнішого» використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість».

У зв`язку з тим, що вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість об`єкта оцінки без урахування аварійних пошкоджень, тому вартість матеріального збитку приймається рівною ринковою вартостю, тобто вся вартість матеріального збитку (з рахунком зносу) з 541 070,00 (п`ятсот сорок одна тисяча сімдесят) гривень.

Вищезазначений звіт складено з рахунком усіх вимог законодавства та з належним доказом розміру матеріального збитку. Відсутністя необхідність у проведенні повторної експертизи. Крім того, при проведенні зазначеної оцінки майна, за результатом якої складено звіт про оцінку майна А02/01 ОСОБА_2 був особисто присутній, що підтверджується його відмовою від підпису на арк. 29, 31 Звіту.

Ухвалою суду від 27.06.2024 року було ухвалено: клопотання представника відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 ,представник позивача: адвокат Болтік Антон Сергійович до ОСОБА_2 , третя особа: АТ «Страхова компанія «Країна» про відшкодування матеріальної шкоди - задоволено.

Призначено у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача: адвокат Болтік Антон Сергійович до ОСОБА_2 , третя особа: АТ «Страхова компанія «Країна» про відшкодування матеріальної шкоди, судову автотоварознавчу експертизу.

На вирішення експертів поставити наступні питання:

1)яка величина матеріального збитку завданого власнику автомобіля BMW-335XI, 2011 року випуску, д/н НОМЕР_2 , внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди?

2)яка залишкова вартість автомобіля BMW-335XI, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який отримав технічні ушкодження внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди?

Проведення експертизи доручити експертам Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (36004, м. Полтава, провулок рибальський, Телефон: , Факс: , E-mail:, ).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-25/4003-AB від 19.04.2025 року, вартість матеріального збитку, заданого власнику автомобіля BMW-335XI, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок даної дорожно-транспортної пригоди, згідно з наданими матеріалами цивільної справи, станом на 03.02.2023, становить 540 021 (п`ятьсот сорок тисяч двадцять одна) грн. 92 коп.

Залишкова вартість автомобіля BMW-335ХІ, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який отримав ушкодження внаслідок даної дорожно-транспортної пригоди, згідно з наданими матеріалами цивільної справи, станом на 03.02.2023, встановити 223 722 (двісті двадцять три тисячі сімсот двадцять дві) 58 коп.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частиною другоюстатті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже підставою цивільно-правової відповідальності, як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової (матеріальної) шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

За приписами частини третьоїстатті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

Між сторонами існує спір, що виник з деліктного зобов`язання про відшкодування шкоди власнику пошкодженого майна (транспортного засобу) винною особою - заподіювачем шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено устатті 1166 ЦК України, частиною першої якої передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першоїстатті 1188 ЦК України).

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дійсний на момент виникнення спірних правовідносин(далі - Закон № 1961-IV).

Згідно зістаттею 999 ЦК Українидо відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цьогоКодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Саме на забезпечення таких зобов`язань булоухвалено Закон № 1961-IV, яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно зстаттею 3 Закону № 1961-IVобов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до абзацу 2 пункту 22.1статті 22 Закону № 1961-IVу разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цимЗакономпорядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1статті 41 Закону № 1961-IVМТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цимЗаконом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7статті 1 цього закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Водночас відповідно до частини третьоїстатті 988 ЦК Українистрахова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений устатті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положеньстатті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Зазначена норма углаві 82 ЦК Українивизначає особливості розподілу повної відповідальності (стаття 1166 ЦК України) між особою, яка заподіяла шкоду та її страховиком (МТСБУ).Стаття 1194 ЦК України, встановивши межі відповідальності особи, яка заподіяла шкоду та застрахувала свою цивільну відповідальність у розмірі, що перевищує страхове відшкодування, тим самим покладає решту відповідальності на страховика.

Виходячи з наведеного, слід дійти висновку, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування заЗаконом №1961-IVвиникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IVвипадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування,зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату).

Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Аналогічний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).

Відтак, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди, суд на підставістатті 1194 ЦК Українипостановляє стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, на користь потерпілої особи різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частин першої, другоїстатті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із статтею 1192 ЦК Україниз урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Тобто, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент ДТП або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У пункті 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положеннястатті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Статтями 28,29 Закону № 1961-IVпередбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженоїнаказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Вказаний правовий висновок підтверджений Верховним Судом, зокрема і в постановах від 14 серпня 2019 року у справі № 344/3008/17, від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19, від 22 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18, від 16 лютого 2022 року у справі № 709/370/20, який підлягає врахуванню в силу частини четвертоїстатті 263 ЦПК України, відповідно до якої при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правилстатті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх

відшкодування.

Зазначений висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17 , що відповідає висновку, зробленому у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2019 року у справі № 645/3746/16, згідно якого за правилами статей1188,1192 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у розмірі реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу враховується у випадку стягнення на користь потерпілого вартості такого майна, підстав для відступу від якого колегія суддів не вбачає, оскільки у справі, що переглядається, позивач заявив вимогу не про стягнення повної вартості автомобіля, а щодо стягнення вартості відновлювального ремонту автомобіля, в результаті його пошкодження при ДТП, винуватцем якого є відповідач.

З огляду на предмет та характер спірних правовідносин, суд зазначає таке.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за своєю правовою природою є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює страхові правовідносини, що виникають між страховиком та страхувальником (а також іншими визначеними цим Законом суб`єктами) у зв`язку з укладенням, виконанням та припиненням договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Метою зазначеного Закону є визначення прав та обов`язків сторін страхового зобов`язання, порядку та умов здійснення страхових виплат, а також забезпечення відшкодування шкоди потерпілим у межах страхового покриття за рахунок страховика, а не встановлення загальних правил деліктної відповідальності.

Натомість у справах, в яких особа звертається з вимогами безпосередньо до винуватця заподіяння шкоди, правовідносини сторін мають деліктний характер та виникають із факту завдання шкоди. Такі правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, зокрема положеннями Глави 82 ЦК України, що визначають підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, умови відповідальності за завдану шкоду та обсяг її відшкодування.

Відповідно, розгляд спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, у разі звернення потерпілої особи з позовом до винуватця, здійснюється за правилами цивільного судочинства, з урахуванням загальних засад цивільного права, зокрема принципів справедливості, повного відшкодування шкоди, добросовісності та розумності.

Таким чином, положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не підлягають застосуванню до правовідносин між потерпілою особою та винуватцем заподіяння шкоди, якщо страховик не є стороною спору, а заявлені вимоги ґрунтуються на нормах цивільно-правової відповідальності, а не на умовах страхового зобов`язання.

Поняття збитків визначено статтею 22 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктами першим та другим статті 22 ЦК України визначено, що збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша).

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина друга).

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частина третя).

Суд вважає, що сума матеріального збитку, заподіяного потерпілій особі, може бути підтверджена таким засобом доказування, як звіт про оцінку майна (акт оцінки майна), який за змістом має відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних

транспортних засобів» від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Наданий до суду Звіт про оцінку майна А02/01 на стор. 23 містить копію сертифіката суб?єкта оціночної діяльності №489/21 від 23.06.2021 р., строк дії якого до 23.06.2024 р. Тобто на час проведення оцінки майна був дійсним.

На стор. 24 Звіт містить копію свідоцтва про реєстрацію у Державному реєстрі оцінювачів №8796 від 24.06.2011 р.

На стор. 25 Звіт містить копію кваліфікайного свідоцтва оцінювала серії МФ №7435 від 20.02.2010 року, дія якого безстрокова.

Крім того, відповідно до розділу 4 Звіту, при розрахунку вартості об`єкта було використано: 1. Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», за № 2658-III від 12.07.2001 року. 2. Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 за № 1440. 3. «Методика оцінки майна», яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 за № 1891. 4. «Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затверджена Наказом ФДМУ та Міністерством юстиції України №142/5/2092 від 24.11.2003, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395 (або змінами та доповненнями) (далі Методика.

А також у відповідності з ст. 102 ЦПК України, на стор. 3 Звіту наявий підпис експерта Старіков Олександрав про обізнаність про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Наведене свідчить про відповідність Звіту про оцінку майна А02/01 вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395), а також ст. 76 ЦПК.

Відповідно до звіту, вартість матеріального збитку, завдавного власнику автомобіля BMW-335XI, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 (з урахуванням зносу) з округленням складає: 541 070, 00 гривень.

Відшкодована страховою компанією частина складає 127 400 грн. 00 коп.

Відшкодована франшиза складає 2 600,00 грн.

Різниця між вартістю матеріального збитку та виплаченим відшкодуванням складає 411 070, 00 грн.

За таких обставин відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу в сумі 411 070, 00 грн, оскільки такий розмір відшкодування визначено згідно вимог чинного законодавства і позивачем заявлено вимоги про відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Аналогічні по суті висновки викладено Верховним Судом у постановах від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц, від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18, від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17, від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19.

Стягнення майнової шкоди у визначеному позивачем розмірі з відповідача, як з винної особи, у даному випадку відповідає обставинам справи та вимогам законодавства, так як вартість майнового збитку, завданого власнику пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений на користь позивача розмір страхового відшкодування і така різниця становить 411 070, 00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Зі змісту ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У позовній заяві Позивач просив стягнути судові витрати, зокрема: витрати на проведення незалежної оцінки автомобіля BMW 335 XI, реєстраційний номер НОМЕР_2 в розмірі 5080,00 грн та судовий збір у розмірі 4 161,50 грн.

Було додано доками на підтвердження сплати зазначених сум.

Попереднього розрахунку судових витрат надано до суду не було.

Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до статті 141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 4 161,50 грн.

Оскільки Позивачем разом з першою заявою по суті не було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, в якому було би зазначено про витрати на проведення оцінки майна, суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з Відповідача витрат на проведення незалежної оцінки автомобіля BMW 335 XI, реєстраційний номер НОМЕР_2 в розмірі 5080,00 грн.

16.09.2025 року Відповідач надав до суду клопотання про долучення до матерілаів справи документів, що підтверджують його судові витрати та просив при винесенні рішення вирішити питання про їх розподіл пропорційно задоволеним позовним вимогам. До клопотання долучені копія квитанції про оплату судової автотоварознавчої експертизи на суму 19254,24 грн та копію розрахунку витрат на правову допомогу на суму 14500,00 грн.

Судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі задоволення позову - на відповідача (ч.1, 2 ст.141 ЦПК України).

Зважаючи на те, що основна позовна вимога про стягнення відшкодування матеріальної шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу BMW 335 XI, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 в розмірі 411 070,00 грн була задоволена судом повністю, розподіляючи судові витрати, що зазнав Відповідач пропорційно слід покласти такі витрати на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, 137, 141, 259, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: АТ «Страхова компанія «Країна» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, у розмірі 411 070, 00 грн ( чотириста одинадцять тисяч сімдесят гривень).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 4 161,50 ( чотири тисячі сто шістдесят одна гривня п?ятдесят копійок) грн.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач:ОСОБА_1 адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 РНОКПП: не відомий Адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа: АТ «Страхова компанія «КРАЇНА»» Адреса: 04176, м. Київ, вул. Електриків, 29А Головний офіс: 04053, м.Київ, Кудрявський узвіз, 7, 9-10 поверх.

Суддя Материнко М.О.