Справа № 172/2265/25
Провадження № 2/172/284/26
У Х В А Л А

іменем України

05.03.2026 року суддя Васильківського районного суду Дніпропетровської області Битяк І.Г., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Гірської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В

На підставі постанови Дніпровського апеляційного суду від 19.02.2026 року до Васильківського районного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Гірської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно для продовження розгляду справи. При цьому, ухвалу суду першої інстанції від 04.09.2025 року про відмову у відкритті провадження скасовано.

Представник позивачки ОСОБА_2 просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 55,5 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м., що складає 48/100 ідеальних часток будинку.

Ознайомившись з позовною заявою, приходжу до такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: є таке, що набрало законної сили, рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Зазначені норми чинного законодавства є імперативними і передбачають лише одне рішення.

Суд встановив, що в провадженні Васильківського районного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа № 183/12193/24 за позовом ОСОБА_1 до Гірської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно. Рішенням суду від 09.05.2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі та визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 48/100 часток житлового будинку загальною площею 66,6 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Рішення суду не було оскаржене та набрало законної сили 10.06.2025 року.

Так, сторонами у цивільній справі № 183/12193/24 також були ОСОБА_1 та Гірська міська військова адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області, предметом спору нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Підставами подання першого позову є те, що ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 21.08.1995 року є власником 48/100 часток житлового будинку (квартира), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , однак у Державному реєстрі прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо права власності на вказане майно. Звернувшись до державного реєстратора з метою оформлення реєстрації права власності на квартиру, вона отримала відмову у проведенні реєстраційних дій щодо належного їй нерухомого майна, оскільки отримати інформацію з Первомайського бюро технічної інвентаризації, яке здійснювало державну реєстрацію права власності на нерухоме майно неможливо, так як м. Первомайськ Луганської області є тимчасово окупованою територією України. Архівні документи залишилися також на тимчасово окупованій території України, БТІ не відновило свою діяльність на території України.

Причиною повторного позову є те, що у першій позовній заяві позивачка невірно зазначила площу квартири, що знайшло своє відображення у рішенні суду, а тому державним реєстратором внаслідок виявлених розбіжностей щодо площі у рішенні суду та технічному паспорті на квартиру знову відмовлено у проведенні реєстрації права власності.

Таким чином, суд встановив, що предметом позовних заяв ОСОБА_1 , поданих до суду 12.02.2025 року та 02.09.2025 року є нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Тобто один і той же об`єкт нерухомого майна. При цьому зміна площі об`єкта нерухомості зовсім не свідчить про те, що предметом позову є інший об`єкт, як помилково зазначено судом апеляційної інстанції.

У рішенні Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 09.05.2025 року загальну площу нерухомого майна вказано 66,6 кв.м., тоді як згідно з технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 загальна площа квартири зазначена - 55,5 кв.м. Однак, рішення суду не було оскаржене та набрало законної сили 10.06.2025 року.

Згідно з постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.02.2026 року позивачка звернулася до державногго реєстратора із відповідною заявою та вказаним судовим рішенням, але державний реєстратор відмовив у проведенні реєстраційних дій так як подані документи містять розбіжності та не дають можливості встановити тип об`єкта нерухомого майна та його технічні характеристики.

При цьому, суд не погоджується з висновками Дніпровського апеляційного суду викладеними у постанові від 19.02.2026 року щодо неможливості іншим шляхом вирішити питання щодо розбіжностей в документах, які були подані для проведення реєстраційних дій та вважає їх помилковими, оскільки вказане питання можливо вирішити шляхом виправлення описки у рішенні суду від 09.05.2025 року.

Разом з тим, якщо слідувати логіці аепляційного суду та продовжити розгляд справи, то суд винесе друге рішення про визнання власності на один і той же об`єкт за однією і тією ж особою.

Враховуючи викладене, суд встановив, що станом на 02.09.2025 року дату подання ОСОБА_1 позовної заяви про визнання права власності, є таке, що набрало законної сили рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст. 186 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за позовом до Гірської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Г. Битяк