ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 636/9916/25
Номер провадження 22-ц/818/2285/26
У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

02 березня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (судді-доповідача) - Мальованого Ю.М.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 16 грудня 2025 року в складі судді Оболєнської С. А. по справі №636/9916/25 за позовом ОСОБА_1 до начальника Вільхуватської сільської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області Шаповала Євгена Володимировича, директора комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Вільхуватської сільської ради Черсунова Олександра Трофимовича, треті особи: начальник Харківської обласної державної адміністрації Синєгубов Олег Васильович, Департамент соціального захисту населення Харківської області державної адміністрації, про стягнення грошової компенсації за моральну шкоду, шкоду здоров`ю та життю, внаслідок бездіяльності та зловживання владою з боку посадових осіб,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 16 грудня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

На вказане судове рішення 07 січня 2026 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подала апеляційну скаргу.

Ухвалою судді-доповідача від 12 січня 2026 року витребувано справу з суду першої інстанції.

Справа надійшла до Харківського апеляційного суду 27 січня 2026 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для сплати судового збору у сумі 532,48 грн. і подання оригіналу платіжного доручення, надання клопотання про поновлення строку з обґрунтуванням доводів для поновлення строку та надання доказів направлення іншим сторонам копій апеляційної скарги та доданих до неї документів листом з описом вкладення (засобами поштового зв`язку чи у електронному вигляді з використанням офіційних електронних адрес учасників справи).

На виконання ухвали судді 11 лютого 2026 року скаржником виправлено недоліки апеляційної скарги. Також, додано клопотання про поновлення строку та звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування зазначено, що ОСОБА_1 має скрутний матеріальний стан, проживає у місті постійних бойових дій.

Відповідно до частин 2, 3 статті 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З метою забезпечення права учасника справи на доступ до правосуддя, зокрема, реалізації права на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Також, разом з апеляційною скаргою подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Однією з основних засад судочинства відповідно до пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України є забезпечення апеляційного перегляду справи.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з практикою ЄСПЛ у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

ЄСПЛ, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Україна, як учасниця зазначеної Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії» від 26 липня 2011 року, «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік та предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру чи звільнення від його сплати є майновий стан сторони у справі (тобто як позивача, так і відповідача).

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані.

Дотримуючись принципу цивільного судочинства щодо забезпечення права на апеляційний перегляд справи, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 16 грудня 2025 року.

Апеляційна скарга за своєю формою і змістом відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження відсутні.

На час вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження інших заяв чи клопотань від учасників справи до апеляційного суду не надійшло.

Частиною 2 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на ухвалу судді про повернення позовної заяви, яка входить до переліку ухвал суду, зазначених у частині другої статті 369 ЦПК України, і апеляційні скарги на які розглядаються без повідомлення учасників справи, дана справа підлягає розгляду за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників.

Відповідно до положень частини 3 статті 359 ЦПК України в ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи. Якщо разом з апеляційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття апеляційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 359, 360, 361 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 16 грудня 2025 року.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 16 грудня 2025 року у розмірі 532,48 грн.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 16 грудня 2025 року в складі судді Оболєнської С. А. по справі №636/9916/25 за позовом ОСОБА_1 до начальника Вільхуватської сільської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області Шаповала Євгена Володимировича, директора комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Вільхуватської сільської ради Черсунова Олександра Трофимовича, треті особи: начальник Харківської обласної державної адміністрації Синєгубов Олег Васильович, Департамент соціального захисту населення Харківської області державної адміністрації, про стягнення грошової компенсації за моральну шкоду, шкоду здоров`ю та життю, внаслідок бездіяльності та зловживання владою з боку посадових осіб.

Направити учасникам справи копію ухвали про відкриття провадження, копію апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на апеляційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук