Провадження 2/127/8873/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Сєдінкіної Ю.В.
01.12.2025 року судом зареєстровано позовну заяву Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 2 000 грн., яку мотивовано тим, що в Управлінні соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради перебував на обліку відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , як внутрішньо переміщена особа та отримував допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам згідно постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» від 20.03.2022 року № 332.
На підставі заяви ОСОБА_1 рішенням Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 26.04.2022 року відповідачеві було призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.03.2022 по 31.05.2022 року в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, відповідно до положень Порядку № 332.
В подальшому виплата допомоги відповідачу продовжувалась автоматично на центральному рівні, з урахуванням положень Порядку № 332 в розмірі 2 000 грн. щомісячно.
На підставі п.п. 5 п. 7 Порядку № 332 ОСОБА_1 з 01.03.2025 року втратив право на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, оскільки згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що у власності відповідача перебуває житлове приміщення/частина житлового приміщеннящо розташоване на територіях, не включених до переліку територій, або територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації загальною площею 47, 1 кв.м., житловою площею 24,8 кв.м.
Разом з тим, кошти за березень 2025 року вже були нараховані та отримані відповідачем у повному обсязі, згідно довідки від 10.06.2025 року про отримання допомоги за період з 01.11.2022 року по 31.03.2025 року та витягу з ЄІССС, у зв`язку з чим виникла надміру виплачена сума допомоги за березень 2025 року в розмірі 2 000 грн.
Позивач просив стягнути з відповідача надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 2 000 грн, а також судові витрати 3 028 грн. судового збору.
Провадження у справі відкрите 02.12.2025 року.
Представник позивача Бондар Я.О. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги просив задоволити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явились в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що в Управлінні соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради перебував на обліку відповідач, як внутрішньо переміщена особа.
Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога).
Допомога призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб із числа незахищених верств населення та стимулювання до працевлаштування внутрішньо переміщених осіб працездатного віку.
Призначення і виплата допомоги здійснюються з дотриманням вимог Закону України Про адміністративну процедуру.
Згідно абз. 1 п. 2 Порядку, з 1 серпня 2023 р. допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину (далі - уповноважена особа) у такому розмірі:
для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;
для інших осіб - 2000 гривень.
Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.
Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення.
На підставі заяви ОСОБА_1 рішенням Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 26.04.2022 року відповідачеві було призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.03.2022 по 31.05.2022 року в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, відповідно до положень Порядку № 332.
В подальшому виплата допомоги відповідачу продовжувалась автоматично, з урахуванням положень Порядку № 332 в розмірі 2 000 грн. щомісячно.
Відповідно до п.п. 5 п. 7 Порядку № 332, допомога не призначається/не виплачується внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звертається зі її призначенням, починаючи з 01.08.2023 року, якщо протягом 3 місяців перед зверненням або під час її отримання: внутрішньо переміщена особа, яка звертається за допомогою на проживання або є отримувачем допомоги, на 1 число місяця, з якого призначається допомога, або на 1 число кожного місяця, в якому отримується допомога, має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване на територіях, не включених до переліку територій, або територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації (крім житлових приміщень, які не придатні для проживання, що документально підтверджується органом місцевого самоврядування, або інформації (за технічної можливості), внесеної до Реєстру пошкодженого та знищеного майна, або житлового приміщення (частини житлового приміщення площею менш як 13, 65 кв.м. метра на 1 члена сім`ї) або житлового приміщення (частини житлового приміщення, придбаного за кошти, отримані на підставі договору кредиту, якщо перший внесок, сплачений уповноваженою особою або отримувачем, становив менш як 100 тис. грн.).
Відповідно до вимог ЗУ «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» здійснено верифікацію (перевірку) даних відповідача.
В ході здійснення перевірки особової справи відповідача було встановлено, що відповідач з 28.02.2025 року має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване на територіях, не включених до переліку територій, або територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації (крім житлових приміщень, які не придатні для проживання, що документально підтверджується органом місцевого самоврядування, або інформації (за технічної можливості), внесеної до Реєстру пошкодженого та знищеного майна, або житлового приміщення (частини житлового приміщення площею менш як 13, 65 кв.м. метра на 1 члена сім`ї) або житлового приміщення (частини житлового приміщення, придбаного за кошти, отримані на підставі договору кредиту, якщо перший внесок, сплачений уповноваженою особою або отримувачем, становив менш як 100 тис. грн.) за адресою: АДРЕСА_3 , ціна нерухомого майна, встановлена у договорі 3 442 192,00 грн., загальною площею 47, 1 кв.м., житловою площею 24,8 кв.м. Дана інформація підтверджується витягом з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, що сформований 18.03.2025 року.
Відповідач не повідомляв УСЗН (Лівобережне) про зміну майнового стану, що може вплинути на право на отримання допомоги.
На підставі п.п. 5 п. 7 Порядку № 332 ОСОБА_1 з 01.03.2025 року втратив право на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, оскільки згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що у власності відповідача перебуває житлове приміщення/частина житлового приміщення що розташоване на територіях, не включених до переліку територій, або територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації загальною площею 47, 1 кв.м., житловою площею 24, 8 кв.м.
Разом з тим, кошти за березень 2025 року вже були нараховані та отримані відповідачем у повному обсязі, згідно довідки від 10.06.2025 року про отримання допомоги за період з 01.11.2022 року по 31.03.2025 року та витягу з ЄІССС, у зв`язку з чим виникла надміру виплачена сума допомоги за березень 2025 року в розмірі 2 000 грн.
Всупереч вимог п. 7 Порядку № 332 відповідач не повідомив про виникнення змін/обставин, які впливають на визначення права на отримання допомоги. Отже, кошти допомоги внутрішньо переміщеним особам 2 000 грн. за період з 01.03.2025 року по 31.03.2025 року отримані відповідачем неправомірно.
Відповідно до положень ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Таким чином, повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.
Отже, відповідач знав про обставини, що можуть вплинути на отримання щомісячної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та не повідомив позивача про них, що є зловживанням з його боку.
Враховуючи наведені обставини і норми закону, кошти в сумі 2 000, 00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача як набуті без достатньої правової підстави.
При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. згідно платіжної інструкції № 2642 від 24.11.2025 року, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 1212 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене 16 лютого 2026 року.

Суддя: