ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/338/26
номер провадження 2/695/1406/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Апанасенко К.І.

за участю секретаря с/з Козлова Б.О.,

розглядаючи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Судове засідання у справі було призначено на 06.03.2026 на 9 год. 30 хв.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивач у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу в порядку письмового провадження за його відсутності.

Тому розгляд справи здійснювався за відсутності учасників спору, фіксування судового процесу не проводилося в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Після відкриття провадження у справі сторони надали суду відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив (відповідач), відповідь на відзив та письмові пояснення від 05.03.2026 (позивач), заперечення на письмові пояснення та клопотання позивача від 06.03.2026.

У поданих сторонами процесуальних документах міститься низка клопотань, які потребують вирішення судом.

Так, представник позивача разом із письмовими поясненнями суду від 05.03.2026 подав клопотання про витребування доказів - інформації в АТ «Райффайзен Банк». Клопотання мотивовано неможливістю самостійного витребування відповідної інформації, захищеної банківською таємницею. Крім того, потреба витребувати інформацію виникла у зв`язку із позицією відповідача у запереченнях у відповіді на відзив від 26.02.2026 щодо ненадання первинних документів, які би підтверджували перерахування (отримання) відповідачем грошових коштів. Одночасне позивач клопоче про поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів у справі.

Зокрема, позивач просить витребувати в АТ «Райффайзен Банк» таку інформацію:

- ідентифікаційні дані власника картки № НОМЕР_1 , (прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки);

- докази зарахування на картку № НОМЕР_1 , кредитних коштів за період із 10.07.2021 по 20.08.2021 р.;

- інформацію за номером картки № НОМЕР_1 , за період із 10.07.2021 по 20.08.2021 р. з таких питань:

чи відкривалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) банківська картка № НОМЕР_1 (віртуальна чи фізична картка);

на який номер телефону відправлялася інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період із 01.09.2020 по 06.09.2020 р.;

чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

У запереченнях на письмові пояснення та клопотання позивача від 06.03.2026 відповідач просив "визнати дії позивача щодо подання документів о 17.20 напередодні суду зловживанням процесуальними правами" та відмовити у витребуванні доказів з банку.

Водночас у запереченнях на відповідь на відзив від 26.02.2026 відповідач сам просив зобов`язати позивача надати належні докази руху коштів (банківські виписки).

Суд зауважує, що зловживанням правами визнається процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників процесу (їх представників), що призводять до порушення процесуальних прав інших учасників процесу, з метою перешкоджання судочинству, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій.

Згідно з ч. 2 ст. 44 ЦПК залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

У діях позивача суд не вбачає ознак зловживання правами, оскільки клопотання позивача спрямоване на підтвердження своєї позиції доказами і не має негативного впливу на права інших осіб, не перешкоджає здійсненню судочинства.

Щодо строків витребування доказів позивачем суд зауважує таке.

Згідно з ч. 2-5 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї .

З огляду на вказані положення процесуального законодавства строк для подання клопотання про витребування доказів у справі поновлення не потребує.

Статтею 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

Отже, позивач не має можливості самостійно надати інформацію щодо банківських платежів, так як вони становлять банківську таємницю.

Вирішуючи питання поважності пропуску строку подачі доказів та можливості витребування доказів позивачем суд зауважує, що цивільний процес здійснюється на засадах змагальності (ст. 12 ЦПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Суд враховує, що відповідач у запереченнях на відповідь на відзив від 26.02.2026 самостійно заявив вимогу витребувати у позивача належні докази руху коштів (банківські виписки).

Крім того, обмеження позивача у праві витребувати докази в банку на підтвердження своїх вимог суд вважає проявом надмірного формалізму за обставинами конкретної цивільної справи, у межах якої сторони активно захищають свою позицію, обмінюються чисельними доказами, запереченнями, і подали до суду додаткові письмові пояснення і заперечення, що стосуються предмету спору, уже після закінчення строків подання заяв по суті спору.

Суд пояснює, що в рішенні від 26 липня 2007 року у справі «Walchli v. France» (заява № 35787/03) ЄСПЛ звертав увагу на те, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірною гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства.

Також ЄСПЛ зазначив, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» (Miragall Escolano and others v. Spain, заява № 38366/97) та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» (Pйrez de Rada Cavanilles v. Spain) ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

ЄСПЛ вважає, що формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі "Kutic v. Croatia", заява №48778/99, пункт 25).

У відзиві на позовну заяву, надісланому суду 16.02.2026, відповідач просив призначити судову економічну експертизу для перевірки правильності та законності розрахунків заборгованості позивача з покладенням витрат на позивача.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Подання доказів є обов`язком кожної сторони у справі згідно зі ст. 81, 83 ЦПК України.

Чинним процесуальним законодавством не передбачено можливості призначати експертизу за клопотанням однієї зі сторін з покладанням обов`язку її сплати на протилежну сторону. За наявності заперечень у відповідача щодо правильності та законності розрахунків заборгованості позивача відповідач має надати власний розрахунок заборгованості в частині, яку визнає, або мотивовано обґрунтувати свої заперечення проти розрахунку боргу позивача, його правових підстав тощо, або самостійно надати суду висновок експерта.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач просить суд витребувати у позивача договори № 11-03/25, № 03-07/25, № 02-09/25 та докази оплати за ними. Однак у матеріалах справи відсутня інформація про будь-які договори з такими номерами, тому у витребуванні цих договорів та оплати за ними належить відмовити. Якщо відповідач уточнить інформацію про договори, які просить витребувати, повідомить суду їхні правильні реквізити, суд повторно розгляне відповідне клопотання.

Також відповідач просить витребувати у позивача ліцензію на факторинг.

У письмових поясненнях від 05.03.2026 позивач надав пояснення і документи, які, на його думку, підтверджують право позивача надавати факторингові послуги. Враховуючи заявлене клопотання відповідача, з метою повного з`ясування обставин справи суд вважає за необхідне витребувати ліцензію у позивача. Адже за посиланнями позивача на сторінках в Інтернеті міститься інформація про витяг із Державного реєстру фінансових установ, відомості про власників істотної участі та остаточних ключових учасників, однак не ліцензія.

При вирішенні даного клопотання суд також враховує, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 35 Закону «Про фінансові послуги та фінансові компанії» юридична особа, яка має намір здійснювати діяльність фінансової компанії, ломбарду, набуває статусу фінансової установи і права на здійснення діяльності з надання певних фінансових послуг після отримання ліцензії, передбаченої статтею 29 або 30 цього Закону. У ліцензії зазначаються всі фінансові послуги, які дозволяється надавати фінансовій компанії, ломбарду на підставі такої ліцензії, крім випадків, встановлених законом.

Зважаючи на необхідність витребування доказів у справі, необхідно відкласти розгляд справи на інший день.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 12, 81, 83-84, 223, 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача про витребування доказів задовольнити.

Витребувати в АТ «Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (Код ), інформацію:

- ідентифікаційні дані власника картки № НОМЕР_1 , (прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки);

- докази зарахування на картку № НОМЕР_1 , кредитних коштів за період із 10.07.2021 по 20.08.2021 р.;

- інформацію за номером картки № НОМЕР_1 , зокрема:

чи відкривалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) банківська картка № НОМЕР_1 (віртуальна чи фізична картка);

на який номер телефону, відправлялася інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 , за період із 01.09.2020 по 06.09.2020 р.;

чи знаходиться номер телефону НОМЕР_3 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

У призначенні судової економічної експертизи для перевірки правильності та законності розрахунків заборгованості позивача відмовити.

Витребувати у позивача ліцензію на право надання послуг з факторингу.

У клопотанні відповідача про витребування у позивача договорів № 11-03/25, № 03-07/25, № 02-09/25 та доказів оплати за ними відмовити.

Відкласти розгляд справи на 09.04.2026 на 14 год. 00 хв.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Апанасенко К.І.