ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/2688/25
№ провадження 2-др/646/16/26
У Х В А Л А

05 березня 2026 року місто Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Іщенко О. В., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 адвоката Лисенка Андрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі № 646/2688/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Лисенка А. О. про ухвалення додаткового рішення у справі № 646/2688/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У заяві ОСОБА_2 зазначив, що заочним рішенням Основ`янського районного суду міста Харкова у справі № 646/2688/25 відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У відзиві на позовну заяву було вказано орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень та зазначено, що у відповідності до частини восьмої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали заяви, цивільну справу у межах вирішення питання про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення у справі, дійшов такого висновку.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Основ`янського районного суду міста Харкова від 12 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У відзиві на позовну заяву представником відповідачки Лисенком А. О. зазначено орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу 10 000,00 гривень.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частини третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Частинами першою та другою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно із частинами першою та третьою статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до змісту частин першої - четвертої статті 134 Цивільного процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно із пунктом 1) частини другої, пунктами 1), 2) частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як убачається з матеріалів справи, заочне рішення Основ`янського районного суду міста Харкова було доставлено до електронного кабінету представника відповідачки Лисенка А. О. 25.02.2026 07:14:37.

За змістом статті 123 Цивільного процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як зазначено у частині п`ятій статті 124 Цивільного процесуального кодексу України, останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

З урахуванням наведених вище правових норм, перебіг строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення розпочався 26 лютого 2026 року та закінчився 02 березня 2026 року о 16:45 час закінчення робочого дня в Основ`янському районному суді міста Харкова.

Як убачається з матеріалів справи, заява про ухвалення додаткового рішення надійшла до суду засобами підсистеми «Електронний суд» 02 березня 2026 року о 21 годині 52 хвилини, тобто, після закінчення строку, встановленого частиною восьмою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували направлення представником відповідачки заяви про ухвалення додаткового рішення у межах строку, встановленого законодавством, а саме 02 березня 2026 року о 16:45.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність залишити заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лисенка А. О. без руху та надати строк для подання до суду належних доказів направлення відповідної заяви у строк, передбачений частиною восьмою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтею 270 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лисенка Андрія Олександровича про ухвалення додаткового рішення у справі № 646/2688/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху.

Надати заявнику строк для надання доказів направлення заяви до суду у строк, визначений законодавством - протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Строк для надання зазначених доказів встановити протягом п`яти днів з дня отримання заявником цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Іщенко