Справа №403/779/25 провадження № 2/403/233/26
У Х В А Л А

06 березня 2026 року с-ще Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Атаманової С.Ю.,

при секретарі судового засідання Могиленко К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Устинівського районного суду Кіровоградської області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором (оферти) №12.01.2025-100002129, що був укладений 13 січня 2025 року між сторонами по справі в загальному розмірі 5550 грн. 00 коп..

03 березня 2026 року відповідачем ОСОБА_1 до суду подане клопотання про зупинення провадження у справі з огляду на проходження ним військової служби до закінчення воєнного стану.

Судове засідання 06 березня 2026 року проведено без участі сторін відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК України).

При вирішенні питання про наявність підстави для зупинення провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ч.1 ст.3 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється, крім іншого, відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Згідно зі ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Аналогічна за змістом правова норма закріплена і в ст.6 ЦПК України.

За змістом п.2 ч.1 ст.251, п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. В цьому випадку провадження у справі зупиняється до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та станом на дату постановлення цієї ухвали не скасований.

Указом Президента України (пункт 1) від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено про проведення загальної мобілізації.

Відповідно до правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року у справі №754/947/22:

- з моменту оголошення загальної мобілізації та введення воєнного стану Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування переводяться в спеціальний правовий режим функціонування в цілому. Це виключає необхідність у додатковому з`ясуванні питання щодо переведення певної військової частини «на воєнний стан». Юридичний статус з`єднань, військових частин, підрозділів та інших складових структури ЗC України та інших військових формувань, що функціонують в умовах воєнного стану, не залежить від місця їх дислокації чи характеру виконуваних ними завдань, як-то перебування в районі воєнних (бойових) дій та участь в них (пункт 79); - приписи п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України не пов`язують можливість застосування цієї норми права з умовою перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - військовослужбовця у військовій частині, що залучена до ведення безпосередніх бойових дій. До того ж військовослужбовець упродовж особливого періоду може в будь-який момент бути відрядженим до військової частини, задіяної до таких дій (підпункт 4-1 пункту 251 розділу XIV Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008). Сучасні форми та способи ведення війни, виконання бойових завдань вимагають участі у бойових діях та захисті суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України не тільки по умовній лінії фронту (пункт 80); - з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування в цілому потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан» для цілей застосування п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм (пункт 81); - упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації для застосування судом п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України суд має отримати докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на військовій службі (пункт 82).

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України та з 04 березня 2022 року перебуває на військовій службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою №43 від 27 січня 2026 року та наявними записами у належному відповідачу військовому квитку.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 листопада 2025 року у справі №754/947/22 (пункти 97, 105) виснувала, що норма п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (ст.65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси... Якщо учасник справи, права якого захищають положення п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагне продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство. У такий спосіб суд забезпечить баланс між вимогами процесуальних норм права, справедливістю та ефективністю правосуддя.

Отже, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 перебуває у складі військової частини Збройних Сил України, яка переведена на воєнний стан, та подав до суду заяву про зупинення провадження у справі, що свідчить про відсутність у відповідача, як сторони, волевиявлення на продовження судового розгляду за його відсутності, суд приходить до висновку про наявність передбаченої п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України підстави для зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України.

Відповідно до ч.2 ст.258 ЦПК України питання про зупинення провадження у справі вирішується судом шляхом постановлення ухвал.

Керуючись ст.ст.43, п.2 ч.1 ст.251, п.2 ч.1 ст.253, 258, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Зупинити провадження у цивільній справі №403/779/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до припинення (призупинення) перебування відповідача ОСОБА_1 на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Роз`яснити відповідачу ОСОБА_1 обов`язок повідомити суд про припинення його перебування у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Роз`яснити позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», що у разі наявності доказів на підтвердження припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, він має право ініціювати питання про поновлення провадження у справі шляхом подання до суду відповідного клопотання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення) апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому даної ухвали суду.

Суддя С.Ю.Атаманова