Справа № 686/1301/26
Провадження № 2/686/4223/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Хараджі Н.В.,

при секретарі судових засідань - Козуляк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка подана та підписана ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

У позовній заяві представник позивачки зазначив, що Позивачка та Відповідач перебувають у шлюбі з 12.02.2005 року. Шлюб зареєстровано Вербецько-Мурованою сільською радою як органом державної реєстрації актів цивільного стану. Сімейне життя з Відповідачем не складається через несумісність поглядів на шлюб та сімейні відносини. На даний час шлюб існує лише формально та суперечить спільним інтересам сторін. Між Позивачкою та Відповідачем зникли почуття любові, втрачено взаємоповагу, довіру та взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення подружніх стосунків. Спір щодо поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, між сторонами відсутній. Подружжя має трьох спільних неповнолітніх дітей, які проживають разом із батьками за однією адресою. Позивачка, ОСОБА_1 , не потребує надання додаткового строку для примирення подружжя, оскільки це суперечить її інтересам. Позивачка вважає недоцільним подальше збереження сімейного статусу та шлюбу з Відповідачем і вважає, що шлюб суперечить її інтересам та інтересам кожного з подружжя окремо.

У зв`язку з цим Позивачка змушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2026 року, головуючим суддею по справі визначено суддю Хараджу Н.В.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.01.2026 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач та представник позивачки не з`явилися, однак подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, при цьому на адресу суду надіслав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує та просив провести розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися до зали судового засідання.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 12, 13ЦПК України учасники, справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до виданого свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 12.02.2005 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2005 року. Шлюб зареєстровано Вербецько-Мурованою сільською радою як органом державної реєстрації актів цивільного стану, про що складено актовий запис № 1.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

За положеннями ст.112СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, котрі досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, не згідна на примирення, а відповідач визнав позов, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася наданим правом звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення, отже позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Пунктом 2 ч. 3ст.115СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.7, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.104,112-115 СК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 12 лютого 2005 року Вербецько-Мурованою сільською радою, як органом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 1, розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа