Справа № 461/6110/22
Провадження № 6/461/137/26
УХВАЛА

04.03.2026 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Герман М.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання про зупинення виконавчого провадження в межах розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню оскільки обов`язок боржника відсутній,

встановив:

I. Фактичні обставини справи, суть заяви та дані про особу, яка її заявила, суть питання, яке вирішується судом

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває на розгляді заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню оскільки обов`язок боржника відсутній.

03.03.2026 ОСОБА_1 подав до суду клопотання про зупинення виконавчого провадження ВП №80301473. Обґрунтовуючи зазначене клопотання ОСОБА_1 вказує, що виконавчий лист видано на підставі рішення, яке втратило чинність у зв`язку з прийняттям постанови Львівського апеляційного суду від 14.11.2025, якою рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 лютого 2024 року залишено без змін, а в задоволенні позовних вимог ЛКП «Старий Львів» про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено. Отже, обов`язок боржників щодо сплати заборгованості відсутній.

Разом з тим, на підставі зазначеного виконавчого листа приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. відкрито виконавче провадження ВП №80301473 та накладено арешт на кошти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Вказує, що він є пенсіонером та отримує виключно пенсійні виплати, які є його єдиним джерелом доходу та подальше виконання спірного виконавчого листа може призвести до істотного порушення його соціальних прав та спричинити невиправну шкоду матеріальному становищу. Відтак, просить клопотання задовольнити та зупинити виконавче провадження.

В судовому засідання заявник та заінтересована особа ОСОБА_2 підтримали клопотання та просили таке задовільнити.

Представник заінтересованої особи Любашевський В.П. у судовому засіданні просив відмовити у задоволення клопотання з мотивів безпідставності.

II. Мотиви та висновки суду, а також положення закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Отже, установлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дозволяє ставити його виконання в залежність від волі боржника або будь-яких інших осіб, зокрема виконавця, на вчинення чи невчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

У силу приписів ст. 19 Конституції України, ст. 1 Закону Законом України "Про виконавче провадження" державний виконавець повинен вчиняти виконавчі дії не лише з дотриманням Закону України "Про виконавче провадження", а й відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.

Положеннями ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності.

Підстави та порядок зупинення вчинення виконавчих дій визначено ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 2 ст. 34 вищевказаного Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12.02.2024 року, у задоволенні первісного позову Львівського комунального підприємства «Старий Львів» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Старий Львів», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання договору недійсним відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 30.05.2024 року, апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Старий Львів» задоволено. Рішення Галицького районного суду міста Львова від 12 лютого 2024 року в частині відмови у задоволенні позову Львівського комунального підприємства «Старий Львів» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати. Позов Львівського комунального підприємства «Старий Львів» задоволено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) в користь Львівського комунального підприємства «Старий Львів» (м. Львів, вул. Сербська, 15, ) 45 337, 14 грн. (сорок п`ять тисяч триста тридцять сім грн. 14 коп.) заборгованості за утримання багатоквартирного будинку та по 3 101, 25 грн. (три тисячі сто одна грн. 25 коп.) судового збору з кожного. В решті рішення залишено без змін.

Постановою Львівського апеляційного суду від 14.11.2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 залишено без задоволення. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 лютого 2024 року залишено без змін.

03.02.2026 видано виконавчий лист № 461/6110/22 про стягнення солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користь Львівського комунального підприємства «Старий Львів» 45337,14 грн. заборгованості за утримання багатоквартирного будинку та 3101,25 грн. судового збору з кожного.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. від 20.02.2026 ВП №80301473 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №461/6110/22 виданого 03.02.2026.

Щодо доводів заявника суд зазначає, що постанова Львівського апеляційного суду від 30.05.2024 року набрала законної сили.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч.1 ст. 18 ЦПК України).

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

Варто відзначити, що фактично доводи автора клопотання є ідентичними із доводами наведеними заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню оскільки обов`язок боржника відсутній. Отже, оцінка цих доводів може створити думку про наперед сформовану позицію суду у даній справі, що суд вважає неприйнятним.

Крім того, доводи автора клопотання про те, що він отримує виключно пенсійні виплати, які є його єдиним джерелом доходу та подальше виконання спірного виконавчого листа може призвести до істотного порушення його соціальних прав та спричинити невиправну шкоду матеріальному становищу не підтверджені жодними належними доказами, окрім копії пенсійного посвідчення, яке не містить даних про доходи заявника.

Неможливо не відзначити, що в процесі обговорення клопотання в судовому засіданні та з`ясування обставин справи встановлено, що фактично основна сума боргу на даний момент вже стягнута і на виконанні перебуває лише питання стягнення судових витрат, чого учасники провадження не заперечили. Крім того, законом встановлено також право сторони виконавчого провадження оскаржувати окремі дії виконавця.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням наведених вище доводів та мотивів, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження.

Керуючись ст. 258 261, 432 ЦПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький