Провадження №6/369/184/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Худинець Д.С.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Києві заяву ОСОБА_3 про розстрочку виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.12.2024 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики в розмірі 41 400 дол. США (сорок одна тисяча чотириста дол.США) та сплачений судовий збір в розмірі 8 366,89 грн. (вісім тисяч триста шістдесят шість грн. 89 коп.). У задоволенні решти вимог відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 27.03.2025 року вищевказане рішення залишено без змін.

13.11.2025 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання вказаного рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_4 коштів у розмірі 41 400 доларів США (сорок одна тисяча чотириста доларів США) терміном на 120 місяців з дня набрання законної сили ухвали суду, встановивши графік погашення заборгованості з 31.10.2025 року по 31.09.2035 року по 345 доларів США щомісячно. В обґрунтування заяви відповідач у справі посилається на відсутність у нього нерухомого майна та те, що наразі його матеріальний стан не дозволяє одразу та в повному обсязі виконати рішення суду, оскільки це поставить його у скрутне матеріальне становище.

У судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву, просив суд задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача заперечував щодо розстрочки виконання рішення, про що подав письмові заперечення.

Суд, розглянувши заяву про розстрочення виконання рішення суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Законом встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.

Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням, але при цьому дотримувати баланс інтересів і боржника, на його право на розстрочку чи відстрочення виконання судового рішення.

Розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення усієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Тлумачення положень ст. 435 ЦПК України свідчить про те, що розстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.12.2024 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики в розмірі 41 400 дол. США (сорок одна тисяча чотириста дол.США) та сплачений судовий збір в розмірі 8 366,89 грн. (вісім тисяч триста шістдесят шість грн. 89 коп.). У задоволенні решти вимог відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 27.03.2025 року вищевказане рішення залишено без змін.

Згідно з положеннями ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Обґрунтовуючи заяву про розстрочення виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.12.2024 року відповідач ОСОБА_3 посилається на відсутність можливості здійснити ним повне погашення боргу одним платежем, вказав, що ним було частково визнано вину - частково визнано позов. Оскільки підприємницька діяльність є єдиним джерелом його доходу - арешт його рахунків також позбавляє його можливості здійснювати підприємницьку діяльність та позбавляє коштів для життя. Також, станом на даний момент воєнний стан триває, бойові дії, в тому числі на території Київської області тривають (постійні балістичні, авіаційні та дронові удари). На підтвердження скрутного матеріального становища надав довідку про доходи № 1 від 05 серпня 2025 року, складена ОСОБА_3 за червень та липень 2025 року, де загальна сума доходу, отриманого від підприємницької діяльності складає 4000,00 грн.

Суд зауважує, що доказами рівня майнового стану фізичної або юридичної особи можуть бути, наприклад, довідка про доходи, довідка про склад сім`ї, довідка про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність чи відсутність рухомого чи нерухомого майна, відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, довідка з Пенсійного фонду України, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Окремий доказ, сам по собі, не свідчить про майновий стан.

Тому, на переконання суду, надана відповідачем довідка про доходи, з якої вбачається, що ОСОБА_3 є ФОП та отримує заробітну плату, безумовно достовірно не підтверджує майновий стан заявника в цілому, зокрема його скрутне матеріальне становище на час виконання, як умов договору, так і рішення суду. Зокрема, відсутні відомості про відсутність/наявність нерухомого та рухомого майна, про склад сім`ї тощо. За таких обставин реальна оцінка фінансового стану особи неможлива.

Отже, доказ, додані до заяви про відстрочення виконання судового рішення на підтвердження наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або ж роблять його виконання неможливим, без інших доказів, що підтверджують обставини, викладені у заяві, сам по собі не є належним та достатнім доказом, що підтверджує наявність обставин, передбачених ст. 435 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 не надано доказів існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, в тому числі через його майновий стан, відтак відсутні підстави для задоволення заяви про розстрочку виконання судового рішення.

Керуючись ст. 259, 260, 435 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про розстрочку виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 04 березня 2026 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ