Справа № 710/1572/18
Провадження № 6/710/13/26
УХВАЛА

09.03.2026 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судових засідань Слободяник І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУСР», боржник ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Акціонерне товариство КБ «Приват Банк», Шполянський відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа № 2/710/160/19

ВСТАНОВИВ:

27.02.2026 на електронну адресу Шполянського районного суду Черкаської області з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи підсистеми «Електронний суд», надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУСР», в якій товариство просить суд замінити стягувача у виконавчому листі № 2/710/160/19 від 22.04.2019, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу з ПАТ КБ "Приватбанк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» та видати Товариству з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» дублікат виконавчого листа №2/710/160/19 від 22.04.2019 про стягнення боргу з ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявник зазначає, що між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (далі ПАТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_1 (далі - відповідач) був укладений кредитний договір №б/н, згідно якого, останній було надано грошові кошти (кредит) на споживчі цілі, та встановлений графік повернення їх. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконувала, у зв`язку з чим ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. В подальшому позовом ПАТ КБ "Приватбанк" задоволено, та на виконання рішення видано виконавчий лист № 2/710/160/19 від 22.04.2019, про стягнення з Відповідача на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу за кредитним договором (далі виконавчий лист).

22.08.2025 між АТ КБ «ПриватБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» (далі - ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС») було укладено Договір факторингу № 8-22-08/2025, за яким було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором Відповідача. Таким чином кредитора по договору було змінено з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС». Окрім того, кредитний договір Відповідача на момент звернення Заявника з даною заявою є дійсними та не оскаржувались сторонами по справі.

Крім цього, зазначено, що на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №59506853 (далі ВП) з примусового виконання вищевказаного Виконавчого листа. 07.02.2020 року державним виконавцем ВДВС вищевказане ВП було завершено, оригінал вищевказаного Виконавчого листа направлено стягувачу. Станом на теперішній час оригінал вищевказаного Виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження жодних відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з Боржника на підставі вищевказаного виконавчого листа немає. У зв`язку з вказаним, ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» на даний час у зв`язку з відсутністю виконавчого документу не може реалізувати свої права, як стягувана, що гарантовані законодавством України.

У судове засідання представник заявника не з`явився. В своїй заяві про заміну сторони у виконавчому провадженні міститься прохання про проведення розгляду вказаної заяви без участі представника.

Представник заінтересованої особи Акціонерне товариство КБ «Приват Банк», до суду не з`явився, причин не явки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належний чином, причин неявки не повідомив.

Боржник, ОСОБА_1 , до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у спосіб передбачений чинним законодавством, причин неявки не повідомила.

Представник Шполянський відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За наведених обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності сторін, оскільки згідно п. 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови винесеної державним виконавцем Шполянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сірманом Віталієм Анатолійовичем від 07.02.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу, при примусовому виконанні: Виконавчого листа № 2/710/160/19 виданий 22.04.2019, Шполянським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" 49727,63 грн, виконавчий лист № 2/710/160/19 виданий 22.04.2019 Шполянським районним судом Черкаської області було повернуто стягувачу. Підставою для повернення стало те, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів майна належному боржнику на праві власності не виявлено, п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про примусове виконавче провадження». (а.с.69).

За змістом інформації із Автоматизованої системи виконавчого провадження від 05.02.2026 за № АСВП: 59506853, виконавче провадження, дата відкриття 12.07.2019, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягувач Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк», . Стан ВП завершено. (а.с.75).

Відповідно до договору факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025 укладеного між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (Клієнт) і Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» (Фактор), клієнт відступає належні йому права вимоги, а саме права грошової вимоги клієнта до позичальників, зазначених у реєстрі боргових зобов`язань (за формою, що наведена у додатку №1 до цього Договору реєстр боргових зобов`язань ) який складається Клієнтом, включаючи прав вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами ( з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них), що укладені між Клієнтом та Боржниками, та перелік яких наведено згідно з відповідним реєстром боргових зобов`язань. Моментом (днем) переходу до Фактора прав вимоги ( у відповідній частині) є день підписання сторонами відповідного акту приймання передачі відповідного реєстру боргових зобов`язань за формою, що наведена у додатку №2 до цього договору. (а.с. 71-72).

Згідно копії акта №5 приймання передачі реєстру боргових зобов`язань №5 від 10.09.2025 за Договором факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025, який був підписаний між Акціонерним товариством комерційний банк «Приват банк» - (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» (Фактор), клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боргових зобов`язань №5 від 10 вересня 2025 року. Кількість основних договорів, за якими відступаються права вимоги, складає: 59140. (а.с.73).

Відповідно до Витяг з Реєстру боргових зобов`язань № 5 до Договору факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025 р. Станом на 18.09.2025 зазначена ОСОБА_1 , сума боргу 33277,30 грн. (а.с.76).

Вимогами п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до п.1 ч.1ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Норми п.3 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Згідно ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 190/2119/14-ц, від 15 серпня 2018 року. Аналогічні висновки містяться і у постанові Верховного Суду від 29.03.2021 у справі № 2-5356/10. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду у справі № 190/2119/14-ц, від 15 серпня 2018 року, у справі № 643/4902/14-ц, від 05.12.2018.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 369/13444/20 від 10.09.25 наголошує на тому, що під час розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому листі (сторони виконавчого провадження, сторони у справі) суд не може виходити за межі вирішуваного процесуального питання та констатувати (встановлювати) недійсність договору відступлення прав вимоги, який не є нікчемним (недійсним згідно з приписом закону) або не визнаний судом недійсним за наслідками вирішення відповідного спору.

У висновку ВПВС також зазначено, що суд має перевірити дотримання сторонами умов договору відступлення права вимоги, з якими вони пов`язували факт переходу права вимоги до боржника. Наведене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, про те, що для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідні відповідні первинні документи, які підтверджують факт вибуття особи з матеріальних правовідносин та перехід її прав і обов`язків до іншої особи - правонаступника.

У пункті 132 постанови від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Отже, суд повинен надати оцінку саме наявності у кредитора права вимоги та його чинності (неприпинення) на момент подання заяви про заміну стягувача у виконавчому листі. Зокрема, суд має з`ясувати, чи не настали визначені законом чи договором підстави для припинення зобов`язання (наприклад, його належне виконання), що матиме наслідком відсутність у первісного кредитора права вимоги до боржника.

Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1079 ЦК України передбачено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно ч.1 ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

За наявними матеріалами справи судом встановлено, що виконавче провадження, стягувачем у якому вказане Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», боржником ОСОБА_1 , було завершено.

Право вимоги до ОСОБА_1 на суму 33277,30 грн. було відступлено АТ КБ «ПриватБанк» Товариству з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС» за договором факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025.

За укладеним договором факторингу №8-22-08/2025 від 22.08.2025, моментом (днем) переходу до Фактора прав вимоги ( у відповідній частині) є день підписання сторонами відповідного акту приймання передачі відповідного реєстру боргових зобов`язань за формою, що наведена у додатку №2 до цього договору.

Відповідний акт приймання передачі був підписаний між АТ КБ «Приват Банк» та ТОВ «КАПІТАЛРЕСУСР» -10.09.2025.

У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про визнання договору факторингу недійсним, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення такого договору.

Отже, вимога про заміну стягувача з АТ КБ «ПриватБанк» його правонаступником ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» є правомірною, оскільки є доведеним факт набуття права вимоги до боржника новим кредитором.

Щодо видачі дубліката виконавчого документа суд зазначає слідуюче.

Згідно з п.1-1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судового наказу.

Відповідно до ч.3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Згідно з п. 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року за №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах", заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі ухвали суду і його зміст має повністю співпадати з оригіналом, тобто відповідати резолютивній частині рішення суду.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не були виконані втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 419/310/12 від 17.11.2021 року.

Необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 1005/7141/2012 від 30.08.2022 року.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

За змістом п.1 ч.4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п.п.4 п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин (юридичних фактів) перебіг строку починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується. Норми щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебувають у системному зв`язку із застосуванням норм, що регулюють завершення виконавчого провадження шляхом повернення виконавчого документа стягувачу. Отже, з аналізу частини четвертої та п`ятої статті 12 Закону № 1404-VIII висновується, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Таким чином, повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону № 1404-VIII. Така позиція викладена у Постанові Верховного Суду у справі № 240/10258/19 від 22.09.2021.

З матеріалів справи встановлено, що виконавче провадження було відкрито 12.07.2019 на підставі виконавчого листа № 2/710/160/19 виданого 22.04.2019 Шполянським районним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" 49727,63 грн.

Державним виконавцем Шполянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сірманом Віталієм Анатолійовичем винесено постанову від 07.02.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу, якою було повернуто виконавчий лист № 2/710/160/19 виданий 22.04.2019, Шполянським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" 49727,63 грн, виконавчий лист № 2/710/160/19 виданий 22.04.2019 Шполянським районним судом Черкаської області було повернуто стягувачу. Підставою для повернення стало те, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів майна належному боржнику на праві власності не виявлено, п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про примусове виконавче провадження».

Отже, трирічний строк пред`явлення виконавчого листа № 2/710/160/19 виданого 22.04.2019 Шполянським районним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" 49727,63 грн, до виконання, не пропущено.

Необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами.

Заявник у своїй заяві зазначає, що станом на теперішній час оригінал виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження жодних відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з Боржника на підставі вищевказаного виконавчого листа немає.

Відсутність відкритих виконавчих проваджень автоматично не підтверджує втрату виконавчого листа.

Відповідно до ч.3 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2023 у справі № 756/8056/19).

Жодних доказів на підтвердження втрати виконавчого листа попереднім стягувачем чи державним виконавцем, заявником не надано.

Оскільки не надано належних доказів щодо втрати оригіналу виконавчого листа, а видача його дубліката може призвести до подвійного стягнення, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог щодо видачі дубліката виконавчого листа, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Керуючись ст.ст. 442, 512 514, ЦК України, ст. 3, 12, 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 81, 258, 260, 354, 354, 442 п. 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУСР» про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа № 2/710/160/19 задовольнити частково.

Замінити стягувача у виконавчому листі № 2/710/160/19 від 22.04.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу з ПАТ КБ "Приватбанк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС».

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Н.П. Побережна