Провадження № 2/554/451/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е )

24 лютого 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

за участю секретаря судового засідання Титаренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент- Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому прохав стягнути з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором від 14.03.2023 року у розмірі 36809 грн. 04 коп. , яка складається із: 26 064 грн.94 коп. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) та 10 744,10 грн. заборгованості по відсоткам, а також судовий збір у сумі 2422,40 грн., 20200 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог АТ «Акцент-Банк» зазначив, що 14.03.2023 року ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. На підставі вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. А-Банк виконав умови Договору, надавши відповідачу кредит, а відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами за Договором, тому за ним утворилася заборгованість. За таких обставин, позивач звернувся до суду для захисту своїх законних прав та інтересів.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

Представник позивача до суду не з`явився. У позовній заяві просив справу розглянути у відсутність їхнього представника, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного рішення (а.с.13) .

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про місце та час розгляду справи, шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом з повідомленням про вручення, які повернулися із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.65-66), а також через оголошення на сайті «Судова влада» (а.с.63, 71), тому в силу ч.11 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим про судове засідання належним чином.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14.03.2023 ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, у якій маються персональні дані ОСОБА_1 . В Анкеті-заяві наявна відмітка про згоду ОСОБА_1 з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між особою і банком договір про надання банківських послуг та ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладання і згоду з його умовами, зобов`язання виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті банку. Анкета-заява не містить умов щодо сплати процентів за користування кредитними коштами (а.с.15).

14.03.2023 року ОСОБА_1 підписав заяву про відкриття поточного рахунку в А-Банку (а.с.17).

Крім того, 14.03.2023 року ОСОБА_1 підписано заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком (а.с.16).

До кредитного договору банк додав Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», підписаний електронним підписом ОСОБА_1 , у якому наявна відмітка про підтвердження 14.03.2023 останнім ознайомлення з дійсними Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с.18-19).

До позовної заяви банк не додав витяг з Умов та правил банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та Тарифи по картці «Зелена», які б були підписані відповідачем .

Відповідно до Довідки за картами, на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано картки: № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 строком дії до грудня 2031 року (а.с.22).

З Довідки за лімітами, за кредитним договором б/ н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC5) від 14.03.2023 р. 11.12.2023 збільшено кредитний ліміт 15000 грн., 17.12.2023 збільшено кредитний ліміт 20000 грн., 17.12.2023 збільшено кредитний ліміт 20000 грн., 09.02.2024 збільшено кредитний ліміт 24000 грн., 27.02.2024 р. збільшено кредитний ліміт 26100 грн. (а.с.21).

З наданої позивачем виписки по картці ОСОБА_1 за період з 18.12.2023 року по 07.01.2025 вбачається рух коштів по кредитній картці (а.с.23-28).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 14.03.2023 станом на 14.07.2025 розмір заборгованості ОСОБА_1 перед банком становить 36809 грн. 04 коп. , яка складається із 26064,94 грн. заборгованості за кредитом та 10744,10 грн. заборгованості по відсоткам (а.с.29-34).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

При укладанні Договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України.

Згідно цієї статті Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦКУкраїни, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Суд вважає доведеним факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені кредитним договором № б/н від 14.03.2023 станом на 14.07.2025, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 26 064,94 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентам, суд зазначає наступне.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки за кредитним договором № б/н від 14.03.2023 нараховувались за період з 14.03.2023 по 14.07.2025 виходячи із процентної ставки (поточної) у розмірі 40,8 % .

Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів, в тому числі розмір і порядок їх нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 14.03.2023 позивач посилається на умови кредитування по кредитній карті «Зелена» та Тарифи по картці «Зелена», як невід`ємні частини договору.

При цьому, доказів на підтвердження того, що саме ці умови кредитування по кредитній карті «Зелена» та Тарифи по картці «Зелена» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати заборгованості по процентам за користування кредитом, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування не надано.

До вказаних правовідносин правила частини 1 статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому неможливо застосувати, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a-bank.com.ua) неодноразово змінювалися самим АТ «АКЦЕНТ-БАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (14.03.2023 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (16.10.2025), тобто кредитор міг додати до позовної заяви умови кредитування по кредитній карті «Зелена» та Тарифи по картці «Зелена» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Судом встановлено, що Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 14.03.2023 р. не містить обумовленого розміру процентної ставки, яку позивач просить стягнути з відповідача.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг ( Закон України «Про захист прав споживачів»). Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на ч.4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

З урахуванням цього та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Суд не бере до уваги як доказ встановлення розміру відсотків Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», оскільки він є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту, що узгоджується з висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду викладеним у постанові від 23 травня 2022 у справі № 393/126/20.

З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом по кредитному договору б/н від 14.03.2023 у розмірі 26064,94 грн.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 141ЦПКУкраїни суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1715,30 грн. (70,81% задоволено).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №22012025 від 08.04.2025 р., Додаткову угоду № 1 до договору №22012025 про надання правничої допомоги від 08.04.2025 р.(а.с.41-45) Акт прийняття передачі наданої правничої допомоги за договором №22012025 про надання правничої допомоги від 08.04.2025 р. (а.с.49).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).

Враховуючи вищевикладене, складність справи, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 5000 грн., що відповідає засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, та підлягають стягненню з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 13 ,81, 141, 223, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент- Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 14.3.223 р. у сумі 26 064,94 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 1715,30 грн. та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - Акціонерне товариство « Акцент-Банк» місце знаходження: 49074 м.Дніпро, вул.Батумська,буд.11 .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя Л.І.Савченко