справа №439/2611/25
провадження №2/439/349/26
УХВАЛА

04 березня 2026 року місто Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Войтюк Т.Л.

за участю секретаря судового засідання Полінчук С.-Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

22грудня 2025 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді від 23 грудня 2025 року відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено на 03 лютого 2026 року.

03 лютого 2026 року ухвалою судді судове засідання відкладено на 04 березня 2026 року за клопотанням відповідача, у зв`язку із перебуванням на військовій службі.

04 березня 2026 року від відповідача надійшло клопотання про зупинення розгляду справи. Своє клопотання мотивував тим, що він мобілізований для проходження військової служби за призовом під час мобілізації в складі Збройних Сил України, на особливий період, та з 29.12.2023 року по теперішній час проходить службу у в/ч НОМЕР_1 .

Представник позивача в судове засідання не з`явився.

Відповідач у судове засідання не з`явився.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та клопотання про зупинення провадження у справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зазначена норма права забезпечує дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які перебувають на військовій службі у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Отже, правила, визначені п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12.11.2025 у справі № 754/947/22, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в суду є обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Тобто, норма п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (ст. 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активу участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.

За таких умов розсуд суду є доволі обмеженим у тому, щоб не застосовувати таке обов`язкове зупинення провадження у судовій справі.

При цьому, під час застосування правил п. 2 ст. 251 ЦПК України судам потрібно виходити з такого:

- з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан»;

- упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформації про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі;

- якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), права якого захищають положення п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні.

Приписи п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України не пов`язують можливість застосування цієї норми права з умовою перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - військовослужбовця у військовій частині, що залучена до ведення безпосередніх бойових дій. До того ж військовослужбовець упродовж особливого періоду може в будь-який момент бути відрядженим до військової частини, задіяної до таких дій (підпункт 4-1 пункту 251 розділу XIV Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008).

Отже, враховуючи, що з 24.02.2022 в Україні введено правовий режим воєнного стану, внаслідок чого Збройні Сили України як цілісна структура були переведені на організацію і штати воєнного часу, а також беручи до уваги факт проходження відповідачем військової служби в період дії воєнного стану,що підтверджено довідкою Форми 5 від 15.10.2025 року, який є об`єктивною обставиною, що перешкоджає його участі в розгляді справи,і відсутність беззастережної волі військовослужбовця ОСОБА_1 щодо продовження розгляду справи,суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України.

Керуючись ст. 251, 253, 259,260 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 , про зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити провадження по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 складі Збройних Сил України.

Зобов`язати учасників справи невідкладно повідомити суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, з долученням копій підтверджуючих документів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 352-355 ЦПК України.

Суддя Т.Л. Войтюк