Справа № 703/1166/26
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

03 березня 2026 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Проценко А.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Семенюк Ольги Григорівни про забезпечення позову, подану в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання майна об`єктами спільної сумісної власності подружжя та поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,

встановила:

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Семенюк О.Г. звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання майна об`єктами спільної сумісної власності подружжя та поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходів забезпечення позову щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та транспортного засобу марки «Audi Q7», 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду заяву передано на розгляд судді Проценко А.М.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дійшов таких висновків.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Заява про забезпечення позову має відповідає вимогам, які містяться у главі 10 ЦПК України.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позову встановлено статтею 151 ЦПК України.

Частиною шостою статті 151 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» у 2026 році прожитковий мінімум працездатних осіб з 01 січня 2026 року становить 3328,00 гривень.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову, поданої фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Тобто за розмір судовго збору за подання цієї заяви про забезпечення позову складає 665,60 грн.

До заяви про забезпечення позову представником ОСОБА_4 не долучено ні квитанції про сплату судового збору, ні документу, який би підтверджував підставу звільнення від сплати судового збору (пільги).

Відомостей про сплату судового збору саме за подання заяви про забезпечення позову матеріали не містять.

При цьому інша інформація, яка б надавала можливість ідентифікувати, що позивачем сплачено судовий збір саме за подачу заяви про забезпечення позову чи про те, що позивач має пільги, які дають підстави звільненню від сплати судового збору матеріали заяви не містять, а тому заява подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

Таким чином, до заяви про забезпечення позову позивачем, всупереч вимогам частини шостої статті 151 ЦПК України, не додано документу, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (частина десята статті 153 ЦПК України).

Таким чином, оскільки заявником не надано доказів сплати судового збору за подання даної заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Семенюк О.Г., про забезпечення позову не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України, у зв`язку з чим заяву слід повернути заявнику.

Керуючись статтями 149, 151, 153, 258-261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

постановила:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Семенюк Ольги Григорівни про забезпечення позову, подану в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання майна об`єктами спільної сумісної власності подружжя та поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, повернути суб`єкту звернення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя А.М. Проценко