Справа № 307/1306/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 лютого 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Джуги С.Д., Кожух О.А.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Іляшкович Наталія Василівна, на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2025 року, повний текст якого складено 14 жовтня 2025 року, ухвалене головуючим суддею Ніточко В.В., в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог Орган та піклування Солотвинської селищної ради, орган опіки і піклування Хустської міської ради про позбавлення батьківських прав

встановив:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та орган опіки та піклування Хустської міської ради Закарпатської області, про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивувала тим, що з 15 січня 2009 року по 10 травня 2019 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З часу розірвання шлюбу діти проживають разом з нею і відповідач не приймає участі у вихованні дітей, не дбає про їх духовний, фізичний та моральний розвиток, не спілкується з ними. Також, відповідач не надає дітям жодної матеріальної допомоги та має заборгованість по сплаті аліментів. Вважає, що відповідач умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Враховуючи вищенаведене ОСОБА_1 просила суд позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Іляшкович Н.В., подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Суд першої інстанції безпідставно не врахував той факт, що відповідач з 2019 року не піклується про своїх дітей, матеріально їх не утримує, аліменти не сплачує, не бере участі у вихованні та розвитку, не відвідує їх та не спілкується. Такі дії відповідача свідчать про те, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.

Вказане свідчить про те, що між батьком та дітьми повністю втратився психоемоційний та родинний зв`язок. При цьому судом першої інстанції не було враховано думку дітей щодо відношення до біологічного батька та чоловіка, який на даний час їх утримує матеріально.

Вважає що суд першої інстанції безпідставно не врахував висновок органу опіки і піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав щодо дітей та те, що вказане буде відповідати якнайкращим інтересам дітей.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така є частково слушною, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2019 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , який був укладений 15 січня 2009 року, розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі по 1 500 грн. 00 коп., на кожну дитину (а.с. 12-13).

Згідно даних свідоцтв про народження, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , і їх мамою значиться ОСОБА_5 , а батьком ОСОБА_2 (а.с. 10-11).

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 відомо, що ОСОБА_5 15 березня 2024 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на ОСОБА_7 (а.с. 9).

Згідно психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_4 , учениці 5-Б класу Хустської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 відомо, що вона виховується в неповній сім`ї (батьки розлучені). Батько ОСОБА_2 перебуває за межами країни. Навчанням та поведінкою дитини в школі цікавиться лише мама. Батько, зі слів дитини, не дзвонить, не цікавиться її справами та не платить аліменти (а.с. 14).

Із психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_3 , учня 9-Б класу Хустської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 відомо, що він виховується в неповній сім`ї (батьки розлучені). Батько не цікавиться навчанням сина, не бере участі у його вихованні. Батько, зі слів дитини, не дзвонить, не цікавиться його справами та не платить аліменти (а.с. 15).

Згідно висновку органу опіки і піклування Солотвинської селищної ради від 22 серпня 2025 року, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своїх неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Цим же висновком дано згоду на позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.113-116).

Неповнолітній ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що останній раз бачив свого тата ОСОБА_2 , коли був у першому класі. Тато його не вітає з днем народження, не телефонує до нього, з ним не спілкується, не дає кишенькові гроші. Де на даний час перебуває тато, йому не відомо. На даний час він не бажає спілкуватися з татом, оскільки у нього є новий тато.

Малолітня ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що останній раз бачила свого тата ОСОБА_2 , приблизно десять років тому. Тато її не вітає з днем народження, не телефонує до неї, з нею не спілкується. Зазначила, що коли тато проживав разом з нею, то її та брата ніколи не бив, однак бив її маму. Спілкуватися з татом не бажає.

ОСОБА_1 просила суд позбавити відповідача батьківських прав з тих підстав, що останній не приймає участі у вихованні дітей, життям та розвитком дітей не цікавиться, самоусунувся від їх виховання, не бажає брати жодної участі у житті дітей, аліменти не сплачує, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови від 28 лютого 2024 року у справі № 303/4697/22 (провадження № 61-16164св23), від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22 (провадження № 61-14340св23), від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20 (провадження № 61-1544св21) та інші).

ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України", заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України", заява № 2091/13).

У спірних правовідносинах, які стосуються вкрай чутливої сфери та долі дитини, інтереси якої превалюють над формальним тлумаченням норм права, питання про застосування крайнього заходу впливу на батьків - позбавлення батьківських прав - слід вирішувати у контексті кожної конкретної справи без формального та уніфікованого підходу лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, що мають значення для вирішення спору, та вивчення і дослідження усіх доказів як у сукупності, так і кожного доказу окремо.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише за наявності вини у діях батьків.

Враховуючи, що у матеріалах справи немає беззаперечних та достатніх доказів, які б підтверджували винну та свідому поведінку ОСОБА_2 щодо ухилення від участі у вихованні своїх дітей, а отже суд не встановив правових підстав для позбавлення останнього батьківських прав.

Також слід зазначити, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дітей їх коріння, позбавлення спорідненості батька з своїми дітьми, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Враховуючи, що позивач не довела та не надала суду доказів, в чому полягає захист інтересів дітей шляхом позбавлення батька по відношенню до дітей батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне (свідоме) ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, приймаючи до уваги те, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою та крайнім заходом впливу на батьків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Такий висновок відповідатиме якнайкращим інтересам неповнолітніх дітей з огляду на необхідність забезпечення їх прав на спілкування та збереження зав`язків з обома батьками.

Таким чином доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, що є підставами для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне виходячи з інтересів дітей попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити своє ставлення щодо прийняття участі у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , поклавши на орган опіки та піклування виконавчого комітету Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення суду, якщо визнає за необхідне, що резолютивна частина судового рішення підлягає доповненню певними вимогами (частина 4 статті 376 ЦПК України).

Виходячи з цього, колегія суддів вважає за доцільне доповнити резолютивну частину рішення суду першої інстанції твердженням стосовно вимоги про зобов`язання відповідача змінити своє ставлення щодо належного виконання батьківських обов`язків.

Зважуючи на викладене та керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Іляшкович Наталія Василівна, залишити без задоволення.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2025 року, залишити без змін.

Попередити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 про необхідність змінити своє ставлення щодо прийняття участі у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , поклавши на орган опіки та піклування виконавчого комітету Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 05 березня 2026 року.

Головуючий:

Судді: