РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Воловіченко Л. В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на батька,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 25 000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є пенсіонером та має ряд захворювань. Його пенсія становить 2 725 грн, інших джерел доходів не має, а також немає житла та будь-якого нерухомого майна. Його дружина довгі роки хворіла на онкологічне захворювання, у зв`язку з чим вони витратили всі заощадження на її лікування.

Позивач вказує, що він має повнолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який раніше надавав допомогу, а останні півроку перестав допомагати, на будь-які прохання отримує відмову. У шлюбі син не перебуває, дітей на утриманні не має.

Ураховуючи викладене, а також те, що ціни на оплату комунальних послуг останнім часом зросли, як і ціни на продукти харчування так і ліки, тому вимушений звернутися до суду з указаним позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 червня 2025 року вказану справу передано для розгляду головуючому судді Ішуніній Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24 червня 2025 року у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу 15-денний термін для надання відзиву. Витребувано у Центральної державної податкової інспекції Головного управління ДПС у м. Києві відомості про суми нарахованих та/або отриманих доходів ОСОБА_2

22 вересня 2025 року, на виконання вимог ухвали, отримано відповідь з Головного управління ДПС у м. Києві.

Оскільки розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасники в судове засідання не викликались.

Згідно з даними зворотнього повідомлення про вручення поштових відправлень та розписки, яка міститься в матеріалах справи, учасники справи отримали копії ухвал про відкриття та позовної заяви з додатками.

У встановлений судом строк, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, 22 вересня 2025 року від відповідача надійшла заява про те, що він не заперечує проти позову.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд установив, що відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 01 жовтня 1983 року.

Позивач зазначає, що пенсія, яку він отримує, не забезпечує його необхідного мінімуму проживання, оскільки значна її частина витрачається на оплату житлово-комунальних послуг, продуктів харчування та ліків.

Крім того, він хворіє, що підтверджується консультативним висновком лікаря КНП «Білгород-Дністровська центральна районна лікарня».

Також зазначає, що його син є працездатним, з його слів працює, має стабільний дохід, у шлюбі не перебуває, дітей на утриманні не має.

Згідно із частиною першою статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України.

Статтею 205 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Судом установлено, що позивач є непрацездатною особою та отримує пенсію у розмірі 2 725 грн, що підтверджується довідками про доходи за 2024-2025 роки. Інших доходів немає.

Відповідач проти задоволення позову не заперечував.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ураховуючи викладене, а також те, що позивач є непрацездатною особою пенсійного віку, хворіє, отримує пенсію, яка не забезпечує належний рівень проживання та лікування, суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання непрацездатного батька в розмірі 25 000 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позову і довічно.

Згідно з частиною першою статті 133 та частиною шостою статті 141 ЦПК України, судові витрати, що включають судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 182,191,199,200 СК України, статтями2,4,10,12,13,76-81,89,141,258,263,264,265,273,280-289,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 25 000 грн щомісячно, починаючи з 19 червня 2025 року і довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Л. М. Ішуніна