Справа № 291/1341/25
Провадження №2-др/291/4/26
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(ДОДАТКОВЕ)

04 березня 2026 року селище Ружин

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Митюк О.В.,

за участю секретаря Кащук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» - Овчаренка Ігоря Станіславовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 291/1341/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор», представник позивача Овчаренко Ігор Станіславович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

В провадженні Ружинського районного суду Житомирської області перебувала вищезазначена цивільна справа.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» заборгованість за кредитним договором №14.10.2020-100002433 від 14.10.2020 в сумі 11660 (одинадцять тисяч шістсот шістдесят) грн. 00 коп, а також судовий збір у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок

09 січня 2026 року представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн., оскільки за результатами розгляду цієї справи судом ухвалено рішення про задоволення позовних вимог. Однак, при ухваленні рішення судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Враховуючи п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України судом було призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

Учасники справи в судове засідання по розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати не з`явились, повідомлялись належним чином.

Суд вважає можливим провести розгляд справи без участі осіб, які не з`явилися, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Судом при дослідженні письмових доказів встановлено, що 02.07.2024 між виконавцем - адвокатським об`єднанням «Верітас центр» та замовником ТОВ «Новий Колектор» було укладено договір про надання правничої допомоги №07/24-НК (а. с.38).

Відповідно до п.1.1. вказаного договору виконавець бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

Згідно п. 3.1. договору вартість послуг визначається наступним чином: 4000 грн. за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються замовником самостійно.

14.08.2024 між адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас» та ТОВ «Новий Колектор» було укладено додаткову угоду №4 до договору №07/24-НК про надання правничої допомоги від 02.07.2024, відповідно до якої на підставі протоколу засідання загальних зборів членів (учасників) АО «Верітас Центр» №08/2024 від 09.08.2024 відбулася зміна найменування виконавця з Адвокатське об`єднання «Верітас Центр» на адвокатське об`єднання «Лекс Верітас». Адвокатське об`єднання «Лекс Верітас» є правонаступником усіх прав та обов`язків адвокатського об`єднання «Верітас Центр».

03.04.2025 між адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас» та ТОВ «Новий Колектор» було укладено додаткову угоду №17 до договору №07/24-НК про надання правничої допомоги від 02.07.2024. Підписанням цієї додаткової угоди сторони, у відповідності до п. п. 3.2. договору погодили викласти п.2 даної додаткової угоди зміни до п. п. 3.1, який викладено в наступній редакції: «Вартість послуг визначається наступним чином: 6000 грн. 00 коп. за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються замовником самостійно» .

Копія звіту про виконану роботу відповідно до договору №07/24-НК про надання правничої допомоги від 02.07.2024 від 06.11.2025 свідчить, що виконавцем надано замовнику за його запитом послуги у відповідності та на умовах договору.

Копія платіжної інструкції кредитового переказу коштів № від 05.11.2025 підтверджує факт перерахування ТОВ «Новий Колектор» на рахунок Адвокатського об`єднання «Лекс Верітас» грошових коштів в сумі 6000 грн. 00 коп.. Призначення платежу: оплата за надання правничої допомоги згідно додаткової угоди №33 до договору №07/24-НК від 02.07.2024 за позовом до ОСОБА_1 ..

Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року у справі №160/6899/20 зазначив про те, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Тож суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04), заявник має право на відшкодування витрат у розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений (справа "Немайстер проти Австрії), у рішенні "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Завданням суду при розгляді справи не є оцінка вищевказаних причин чи підстав, чи оцінка якості роботи адвоката, а є визначення обґрунтованого і адекватного розміру грошової суми, що підлягає стягненню з позивача за надані відповідачу послуги.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним.

Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, враховуючи характер та обсяги виконаної адвокатом роботи, критерій реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, керуючись принципами справедливості та верховенства права, суд приходить до висновку, що сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до 3500 грн. 00 коп.

З огляду на зазначене,заява представника позивача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 137,141,270 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача - адвоката Овчаренка Ігоря Станіславовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 291/1341/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор», представник позивача Овчаренко Ігор Станіславович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» () понесені судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

В іншій частині поданої заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області О. В. Митюк