КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/3849/2026
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

при секретарі Кононовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - Попової Світлани Олексіївни на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2025 року (суддя Кирильчук І.А.) про відмову у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 1 лютого 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість: за період з 1 травня 2018 року - за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 4 683,26грн; за період до 1 травня 2018 року - за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 1 062,11грн, судовий збір у сумі 1 135грн.

У травні 2025 року представник КП «Київтеплоенерго» - Попова С.О. звернулась до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів у справі № 752/14287/21 до виконання.

Мотивуючи подану заяву, представник заявника зазначала, що для отримання виконавчих листів у даній справі до суду через скриньку та засобами поштового зв`язку, у травні та вересні 2022 року, а також у грудні 2024 року, тобто в межах строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, подавались відповідні заяви, однак жодної відповіді на адресу заявника не надходило.

Представник заявника посилалася на те, що внаслідок вибухової хвилі 10 жовтня 2022 року під час ракетного обстрілу рф, об`єкт СП «Енергозбут», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 83/53, був пошкоджений, при цьому було пошкоджено та втрачено більшу частину документів, що не дає змоги долучити копії заяв на видачу виконавчих документів.

Представник заявника зазначала, що виконавчий лист було отримано лише 5 травня 2025 року та виявлено, що пропущено строк для його пред`явлення до виконання.

Представник заявника вважала, що судом був виданий виконавчий лист після закінчення строку для його пред`явлення до виконання не з вини заявника.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» - Попова С.О. просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи.

Представник заявника зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що після набрання законної сили рішенням суду від 1 лютого 2022 року, заявником протягом трьох років не вживалось будь-яких дій, спрямованих на отримання виконавчого листа у даній справі. Разом з тим, до суду першої інстанції неодноразово подавались заяви про видачу виконавчого листа в цій справі, однак наразі відсутня можливість надати відповідні докази про подання таких заяв, оскільки приміщення, де працювали юрисконсульти КП «Київтеплоенерго», було пошкоджено в результаті ракетної атаки рф, значна частина документів, у тому числі і копії відповідних заяв, була знищена. Крім цього, у зв`язку з відсутністю постійного робочого місця працівники СП «Енергозбут» протягом тривалого часу не мали об`єктивної можливості виконувати свої посадові обов`язки.

Представник заявника вважає, що строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання у даній справі був пропущений заявником з поважних причин, пов`язаних із збройною агресією рф проти України, що є достатньою підставою для поновлення такого строку.

Крім цього, представник заявника зазначає, що відсутність можливості виконати судове рішення у даній справі позбавляє заявника надходжень та унеможливлює погашення боргів перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України», що призводить до додаткових збитків для заявника і, як наслідок, завдання шкоди територіальній громаді міста Києва.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялось шляхом направлення судової повістки-повідомлення до електронного кабінету (с.с.91), 5 лютого 2026 року представник заявника Попова С.О. подала до Київського апеляційного суду заяву про розгляд апеляційної скарги за відсутності представника.

ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялась за наявною у матеріалах справи поштовою адресою, однак судова повістка-повідомлення повернулась до апеляційного суду без вручення з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою» (с.с.93-94).

Згідно ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Матеріали справи не містять іншої адреси місця проживання або місця знаходження боржника ОСОБА_1 .

Виходячи з вищезазначених норм процесуального права, ОСОБА_1 належним чином повідомлена про день, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явилась, клопотання про його перенесення не подала, тому відповідно до положень

статті 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у відсутність учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 1 лютого 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість: за період 1 травня 2018 року - за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 4 683,26грн; за період до 1 травня 2018 року - за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 1 062,11грн, судовий збір у сумі 1 135грн (с.с. 42 - 45).

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист на виконання рішення суду було отримано 6 травня 2025 року, про що свідчить розписка представника позивача на довідковому листі справи.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що представником заявника не надані суду жодні докази у підтвердження обставин, наведених заявником у заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як він відповідає наявним матеріалам справи та ґрунтується на нормах процесуального права.

Частина 1 статті 431 ЦПК України передбачає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини 4 статті 431 ЦПК України, у редакції на час ухвалення судом рішення, протягом п`яти днів після набрання судовим рішенням законної сили виконавчий документ, зазначений в частині третій цієї статті, вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, а його копія (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого документа у Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, надсилається стягувачу на його офіційну електронну адресу, або, у разі її відсутності, рекомендованим чи цінним листом.

Згідно підпункту 17.1 пункту 17 розділу XIII перехідних положень ЦПК України у редакції закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Матеріали справи не містять заяв позивача про видачу виконавчого листа на виконання рішення суду від 1 лютого 2022 року.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст.433 ЦПК України питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 1 лютого 2022 року набрало законної сили 4 березня 2022 року, а відтак заявник мав право пред`явити виконавчий лист до виконання до 5 березня 2025 року.

Однак, виконавчий лист видано судом та отримано представником позивача 6 травня 2025 року.

Отже, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем пропущено.

Звертаючись із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, представник стягувача зазначала, що для отримання виконавчого листа у даній справі до суду через скриньку та засобами поштового зв`язку у травні та вересні 2022 року, а також у грудні 2024 року, тобто в межах строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, подавались відповідні заяви, однак жодної відповіді на адресу заявника не надходило.

Однак, матеріали справи не містять жодної заяви стягувача про видачу виконавчого листа і представником стягувача не надано суду жодного доказу у підтвердження посилань про направлення таких заяв до суду.

Посилання представника заявника на те, що внаслідок вибухової хвилі, 10 жовтня 2022 року під час ракетного обстрілу рф, об`єкт СП «Енергозбут», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 83/53, був пошкоджений, при цьому було пошкоджено та втрачено більшу частину документів, що не дає змоги долучити копії заяв на видачу виконавчих документів, належними доказами не підтверджені.

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, твердження про пропуск строку подання виконавчого листа до виконання підлягає доказуванню на загальних підставах.

Колегія суддів зазначає, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При розгляді заяв про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання мають детально досліджуватись всі обставини, які вплинули на пропуск строків пред`явлення виконавчих документів до виконання і розглядати їх необхідно в сукупності шляхом встановлення відповідного причинно-наслідкового зв`язку.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для

пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин.

Отже, поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

При цьому колегія суддів зауважує, що питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування. Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що стягувачем не надано доказів у підтвердження пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин.

Колегія суддів звертає увагу, що представником стягувача зазначалося, що заява про видачу виконавчого листа направлялася до суду також у грудні 2024 року, однак доказів цим посиланням суду надано не було, а також не наведено обґрунтування неможливості надання таких доказів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про відсутність підстав для поновлення КП «Київтеплоенерго» строку на пред`явлення виконавчого листа, виданого на виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 1 лютого 2022 року, для виконання.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи, надав оцінку доводам заявника, не допустив порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381- 383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - Попової Світлани Олексіївни залишити без задоволення, ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук