Справа № 713/2786/25
Провадження №2/713/36/26
УХВАЛА

іменем України

10.02.2026 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибича І.А., з участю секретаря судових засідань Троценко Л.Г., а участю представника позивачки адвоката Воробець А.В., представника відповідачів адвоката Данко М.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку загального позовного провадження клопотання представника позивачки про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Воробець Арсен Вікторович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог є Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Воробець А.В. звернулась в суд із позовною заявою про визнання батьківства, до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог є Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

До початку підготовчого засідання від представника позивача адвоката Воробець А.В. надійшло клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, для визначення ймовірності споріднення між позивачкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачкою - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На вирішення експертизи винести питання про те, чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 біологічною бабою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по лінії її батька. Доручити проведення експертизи медико-генетичному центру «Мама Папа»,, який знаходиться за адресою: 01033, вул. Тарасівська, 2/21, м. Київ, Україна. Матеріали цивільної справи № 713/2786/25 скерувати медико-генетичному центру «Мама Папа», який знаходиться за адресою: 01033, вул. Тарасівська, 2/21, м. Київ, Україна; 5. Зобов`язати сторін у справі здійснити здачу біологічного матеріалу на пропозицію експертної установи; Витрати, пов`язані з проведенням експертизи покласти на Позивачку - ОСОБА_1 . Зазначив, що за наявною у представника Позивача інформацією ТОВ медико-генетичний центр «Мама Папа» має можливість провести молекулярно-генетичну експертизу на предмет визначення споріднення між онукою та бабою. Також, за наявною інформацією, при здійснення даного виду експертизи, експерт, що проводить її попереджується про кримінальну відповідальність, а тому висновок вказаного медико-генетичного центру відповідає вимогам ст. 102 ЦПК України. Ба більше того, відповідно до аналізу численної судової практики, українські суди беруть до уваги висновок ТОВ медико-генетичного центру «Мама Папа». Так, у постанові від 20 березня 2024 року в справі №235/101/21 Верховний Суд погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що є підтвердженням факту споріднення, а саме висновок генотипоскопічного дослідження №29850 від 05 квітня 2021 року, складений Медико-генетичним центром «Мама-Папа», згідно з яким ймовірність того, що донори зразків передбачуваних сестер є кровними сіблінгами, тобто мають обох спільних батьків, становить 99,999999%. Такі висновки узгоджуються з постановами Верховного Суду від 29 січня 2020 року в справі №319/1358/16-ц, від 05 лютого 2020 року по справі №752/23356/17, від 25 березня 2020 року в справі №322/496/18, від 06 квітня 2021 року по справі №235/143/19, від 31 січня 2024 року по справі №752/13549/22, від 01 квітня 2025 року по справі №127/13328/22 з аналогічних правовідносин.

В підготовчому засіданні представник позивачки адвокат Воробець А.В. клопотання підтримав, просив задовольнити.

В підготовчому засіданні представник відповідачів ОСОБА_4 підтримав заперечення на клопотання про призначення експертизи, зазначив, що призначення експертизи між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є неможливим, оскільки ОСОБА_2 є особою похилого віку та понад 30 років проживає за межами України. Питання, винесене на вирішення експертизи, не може дати достовірного результату, оскільки невідомі кількість та вік синів відповідачки, що ставить під сумнів об`єктивність висновку. Проведення експертизи пропонується доручити ТОВ «Мама Папа», яке не є експертною установою, не має відповідного статусу, сертифікації та за КВЕД не здійснює експертну діяльність, що підтверджується судовою практикою Верховного Суду (справа №235/101/21). Крім того, клопотання не містить законних та обґрунтованих підстав для направлення справи до вказаного товариства, відсутні правові підстави для примусового відбору біологічних зразків, а також не гарантовано дотримання конфіденційності. Позивачка мала можливість встановити факт батьківства за життя ОСОБА_5 , однак не скористалася цим правом. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

В підготовче засідання представник першого відділу ДРАЦС у м.Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши представника позивачки ОСОБА_6 , представника відповідачів ОСОБА_4 вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно положень частини другої статті 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA. № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Сторони не дійшли згоди щодо експертної установи, оскільки сторона позивача просить доручити проведення експертизи експертам Медико генетичного центру « МАМА ПАПА», який знаходиться в м.Київ по вул.Тарасівська, 2/21.

Сторона відповідача заперечує проти обраної позивачем установи, оскільки дана установа не є експертною установою, не має відповідного статусу, сертифікації та за КВЕД не здійснює експертну діяльність.

Основний вид діяльності ТОВ «МАМА ПАПА» () є спеціалізована медична практика.

Відповідно до частини третьої статті 7 Закону України «Про судову експертизу» виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України належать до державних спеціалізованих установ (частина друга статті 7 Закону України «Про судову експертизу»).

Частина друга вказаної статті визначає вичерпний перелік державних спеціалізованих установ, що знаходяться у підпорядкуванні відповідних центральних органів виконавчої влади. До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Відповідно до вищевказаних положень норм матеріального права судово-генетична експертиза, як одна з видів судово-медичних експертиз, повинна здійснюватися виключно державними спеціалізованими установами.

Отже, при вирішенні питання стосовно компетенції установи, яка проводить експертизу і є державною в розумінні статті 7 Закону України «Про судову експертизу», слід виходити не з організаційно-правової форми здійснення нею діяльності або форми її власності, а з сфери управління її діяльністю та організації державного контролю.

З наведеного Положення вбачається, що саме держава в особі її центрального органу виконавчої влади - Міністерства охорони здоров`я України здійснює владні повноваження стосовно закладів, які вправі проводити судово-медичні та судово-психіатричні експертизи.

Такий висновок зробив Верховний Суд у постановах від 19 листопада 2025 року № 359/626/24 30 березня 2020 року у справі № 462/3998/19 (провадження № 51-85км20), від 31 серпня 2022 року у справі № 322/506/19 (провадження № 61-2363св22)від 05 жовтня 2022 року у справі № 757/23700/15 (провадження № 61-17069св21), від 13 жовтня 2022 року у справі № 757/28174/18-ц (провадження № 61-10971св21).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності. До фахівця у відповідній галузі знань, який проводить судову експертизу, застосовуються положення цього Закону щодо гарантій, прав, обов`язків, відповідальності судового експерта, крім відповідальності за відмову від проведення експертизи та положень розділу III цього Закону.

Позивачем та його представником не долучено відомостей, що у вказаному товаристві наявні атестовані експерти та відсутні дані, що ТОВ «Мама Папа» відноситься до суб`єктів саме судово-експертної діяльності.

З метою уникнення сумнівів щодо проведення експертизи (усіх її етапів) та оперативності її проведення, належності та допустимості в подальшому висновку експерта, суд вважає, що в задоволенні клопотання представника позивачки ОСОБА_6 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, необхідно відмовити.

На підставі та керуючись ст.ст.103, 252, 258-261, 354 ЦПК України, Суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника позивачки ОСОБА_6 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іван КИБИЧ