ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Анапріюк С.П.,

з участю секретаря Куценко К.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

У січні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2026, вказану справу розподілено судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Анапріюк С.П.

Звертаючись до суду з цим позовом в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2013 року. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставою для розірвання шлюбу вказує ту обставину, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки щодо ведення спільного господарства.

Позивач зазначає, що у стосунках зникла взаємоповага, кожен має різні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім`ї. З ініціативи відповідача між ними постійно виникають сварки, він вчиняє над позивачем психологічне насильство, б`є її, внаслідок цього погіршилось її самопочуття, сон і працездатність.

Зазначає, що на теперішній час шлюб існує лише юридично, оскільки сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбні стосунки з грудня 2025 року.

Строк на примирення просить не надавати.

У зв`язку з цим просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.

Фастівський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 14 січня 2026 року відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Учасникам справи надіслано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, якою відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі надіслана відповідачу за адресою його реєстрації та отримана адресатом 21.01.2026, про що свідчать відомості рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду не подав.

Водночас, 29.01.2026 відповідач подав до суду пояснення (заперечення) щодо доводів позовної заяви про розірвання шлюбу, у яких він зазначає про те, що не заперечує проти розірвання шлюбу, однак заперечує щодо доводів позовної заяви як на підставу для розірвання шлюбу.

Відповідач категорично заперечує наявність з його боку будь-якого фізичного насильства стосовно позивачки. Зазначає, що за весь період їхнього спільного проживання він ніколи не підіймав на неї руку, не застосовував фізичну силу та не вчиняв дій, які б могли загрожувати її здоров`ю і безпеці.

Заперечує твердження позивачки про його подружню невірність, зазначає . що він завжди залишався вірним сім`ї, поважав дружину як жінку та матір їхньої спільної дитини, не допускав поведінки, яка могла б принизити її гідність або підірвати сімейні відносини.

Крім того, повідомляє, що він докладав зусиль для збереження сім`ї, намагався підтримувати доброзичливу атмосферу в родині.

Особливе значення має для нього їхня дитина, оскільки відповідач вважає сім`ю базовою цінністю та переконаний, що дитина має право виховуватися у повній родині, в атмосфері любові, стабільності та поваги між батьками. Саме з цих міркувань відповідач і надалі намагається зберегти сім`ю та сімейні стосунки.

Вважає, що наведені позивачкою обставини мають емоційний характер, не ґрунтуються на фактичних даних і не можуть розцінюватися як належні підстави для формування негативного образу відповідача.

Просить суд критично оцінити доводи позовної заяви, врахувати його позицію, а також те, що він не вчиняв жодних дій щодо позивачки, завжди дбав про сім`ю, дружину і дитину і продовжує вважати збереження сім`ї важливим та пріоритетним.

Позивач до ухвалення судом рішення у цій справі не подала заяву про відмову від позову.

Згідно з п. 2 ч. 7, п. 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належно повідомленим про розгляд справи судом.

Аналогічний висновок висловив Верховний Суд у постанові від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18, у постановах від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19, 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б, а також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17.

Суд створив учасникам справи належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Також суд враховує практику Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Зважаючи на те, що суд вжив усі необхідні передбачені процесуальним законодавством заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, у встановлений судом строк відповідач не подав до суду заяву із запереченнями щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмовий відзив на позов, суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до правил частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.

Оскільки суд призначив справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, тому для її розгляду судове засідання не проводиться.

Дослідивши наявні у справі докази та з`ясувавши обставини справи, суд установив таке.

Позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області 09 листопада 2013 року, актовий запис №322. Вказана обставина підтверджується відомостями свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказана обставина підтверджується відомостями свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 13).

Також суд встановив, що шлюб між сторонами у справі носить формальний характер, сім`я розпалася, сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, подальше спільне життя суперечить інтересам подружжя.

Нормативно-правове обґрунтування.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України, обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається на осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому та кожному доказу окремо, суд дійшов до таких висновків.

Оскільки суд встановив, що сторони не підтримують шлюбні стосунки, позивач заперечує проти подальшого збереження шлюбу, відповідач повідомив суду, що не заперечує проти розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що сім`я в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України, фактично припинила своє існування, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому наявні правові підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову.

Згідно із частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 09 листопада 2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 322.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складене 09.03.2026.

Суддя Сніжана АНАПРІЮК