Провадження № 2-о/734/37/26 Справа № 734/854/26
У Х В А Л А

03 березня 2026 рокуселище Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Домашенко Ю.М., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Козелецького районного осуду Чернігівської області з заявою про визнання спадщини відумерлою.

Дослідивши матеріали заяви і додані до неї документи, суддя дійшов наступних висновків.

Процесуальний порядок визнання судом спадщини відумерлою закріплений главою 9 розділу IV Цивільного процесуального кодексу України. Суд визнає спадщину відумерлою за правилами окремого провадження.

Заяву про визнання спадщини відумерлою подано до суду у порядку, окремого позовного провадження, передбаченому статтями 293, 334-335 ЦПК України.

Заява про визнання спадщини відумерлою має відповідати загальним вимогам ст. 175 ЦПК України і особливостям, визначеним ст. 335 ЦПК України.

Згідно із частиною третьою статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб.

Водночас, як зазначено у постанові Верховного Суду від 22 січня 2025 року в справі № 216/354/24, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (частина третя статті 42, частина четверта статті 294 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 293 та ст. 334 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Тобто подання заяви має відбуватись із дотриманням певних умов, які передбачені, зокрема, в ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб.

Відповідно до загальних правил окремого провадження сторонами в окремому провадженні є заявник та заінтересована особа.

Всупереч наведеному, в поданій заяві заінтересовану особу не визначено.

При прийнятті до свого провадження заяви, поданої в порядку окремого провадження, суддя вирішує питання відповідності її вимогам розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України, а також загальним вимогам до заяви, передбаченим ст. 175 ЦПК України.

За ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Зважаючи на викладене, зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 19, 185, 293, 294, 337 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Юрій ДОМАШЕНКО