ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2724/25 Номер провадження 22-ц/814/791/26Головуючий у 1-й інстанції Черняєва Т. М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Карпушина Г.Л., Чумак О.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 02 вересня 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2025 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1776274 від 07.04.2021, в якому просило стягнути заборгованість в сумі 18040 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 5500 грн., простроченої заборгованості за процентами - 12540 грн., а також понесені судові вирати по справі - 2422,40 грн. судового збору та 10500 грн. витрат на правничу допомогу.

Вимоги обґрунтовані тим, що 07.04.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №1776274, відповідно до умов якого позичальник отримала кошти в сумі 5500 грн. строком на 30 днів.

Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку передбаченому умовами договору, разом з тим позичальник у визначений строк кошти не повернула, що призвело до виникнення заборгованості.

24.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого клієнт передав фактору, а останній прийняв за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача.

У відповідності до норм ЗУ «Про споживче кредитування», новим кредитором 13.01.2025 була направлена ОСОБА_1 вимога про виконання зобов`язань за кредитним договором, яка залишилася без належного реагування.

Враховуючи відсутність добровільної сплати заборгованості по кредитному договору, новий кредитор звернувся до суду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Полтави від 02 вересня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», заборгованість за кредитним договором № 1776274 від 07.04.2021 в сумі 18040 грн., з яких заборгованості за сумою кредиту 5500 грн., прострочена заборгованість за процентами - 12540 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» судовий збір 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 10500 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд встановив невиконання відповідачем належним чином умов кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, пролонгацію кредитного договору, правомірність переходу прав вимоги від первісного кредитора до позивача та стягнув заборгованість згідно наданих товариством розрахунків в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Звертає увагу, що суд не з`ясував дату закінчення кредитного договору та правомірність нарахування відсотків поза межами його дії.

Вказує, що розмір нарахованих відсотків є непропорційним з огляду на взяту суму кредиту в 5500 грн. і відповідно до норм чинного законодавства максимальна сума пені та штрафів не може перевищувати подвійну суму по кредитному договору.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 07.04.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір №1776274 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний разом з графіком платежів. Паспортом споживчого кредиту електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора В497.

Згідно умов договору сума кредиту складає 5500 грн., строк кредитування 30 днів.

Також умовами договору сторони передбачили продовження строку кредитування та його автопролонгацію, яка здійснюється автоматично в разі наявності у позичальника заборгованості та не продовження строку його дії за його ініціативою. Загальна кількість днів автопролонгації разом з первісним періодом не може перевищували 120 днів.

Також сторони визначили, що орієнтовна загальна вартість кредиту за 30 днів складає 8635,00 грн.

Кредитні кошти були перераховані на картку позичальника НОМЕР_1 , що також підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні системи», про перерахування 07.04.2021 о 15:24 год. коштів в сумі 5500 грн.

Згідно розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором, заборгованість за період з 07.04.2021 по 21.09.2021 становить 18040 грн. та складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 5500 грн., простроченої заборгованості за процентами - 12540 грн.

В грудні 2021 року прізвище відповідача було змінено з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

24.12.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» (клієнт) та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (фактор) укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого останнє передало право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами згідно реєстру боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 .

До нового кредитора перейшла заборгованість, обрахована первісним кредитодавцем в тому ж розмірі -18040 грн.

Надіслана 13.01.2025 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» вимога на адресу ОСОБА_1 про виконання зобов`язань, а саме сплати заборгованості за кредитним договором залишилася без належного реагування.

Ухвалюючи рішення, місцевий суд, зважаючи на доведеність факту невиконання умов кредитного договору позичальником, правомірність переходу прав вимоги від первісного до нового кредитора, стягнув заборгованість в повному обсязі, згідно наданого позивачем розрахунку. Також, зважаючи на задоволення позову та доведеність надання правової допомоги, стягнув у відшкодування правничої допомоги з відповідача 10500 грн.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитесь з вказаними висновками суду.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи доводиться та не заперечується сторонами факт укладання 07.04.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_2 договору №1776274 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого позичальник отримала 5500 грн. на 30 календарних днів з його подальшою автопролонгацією з огляду на наявну заборгованість позичальника за кредитом на дату закінчення строку кредиту, який кредитодавцем обраховувався впродовж 07.04.2021 по 21.09.2021.

Між тим, зазначений позивачем період строку дії кредитного договору перевищує строк, визначений його умовами.

Так, первісний строк кредитування становить 30 днів, а його подальші автопролонгації не можуть перевищувати 120 днів календарних днів (п. 4.2.5 договору), з урахуванням первісного строку кредитування, тобто строк дії договору в цілому не може перевищувати 120 днів.

Приймаючими до уваги дату укладання договору 07.04.2021, останнім днем строку дії договору, з урахуванням здійснених автопролонгацій, буде 04.08.2021.

Разом з тим, первісним кредитором ТОВ «»Лінеура Україна» було обраховано заборгованість за період з 07.04.2021 по 29.09.2021, що виходить за межі встановленого сторонами 120 денного строку його дії.

На вказані обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про стягнення всієї суми боргу, в тому числі і нарахованого кредитодавцем за межами строку дії кредитного договору.

Зважаючи на доведеність факту невиконання позивальником умов кредитного договору та приймаючи до уваги період його дії з 07.04.2021 по 06.08.2021, що становить 120 днів, розмір заборгованості по відсоткам складатиме 12540 грн.

Одночасно з цим, з наданого позивачем розрахунку вбачається погашення боржником заборгованості по відсоткам шляхом внесення двох платежів - 30.04.2021 на суму 2508 грн. та 31.05.2021 3135 грн., що в цілому складає 5643 грн., які підлягають відмінусуванню з розміру заборгованості по відсотках.

Враховуючи встановлене колегією суддів неправомірне нарахування відсотків поза межами строку дії договору та часткове погашення відсотків відповідачем ОСОБА_1 , рішення суду підлягає зміні шляхом зменшення стягнутої суми заборгованості з 18040 грн. до 12397 грн., що складається з заборгованості за сумою кредиту - 5500 грн. та заборгованості по відсоткам 6897 грн. (12540 грн. 5643 грн.)

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог на 68,1% (з запитуваних 18040 грн. задоволено 12397 грн.), у відповідній пропорції, згідно норм ст. 141 ЦПК України, підлягає зміні, шляхом зменшення, і стягнутий з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» судовий збір за подачу позовної заяви з 2422,40 грн. до 1650 грн. (68,1% від сплачених 2422,40 грн.).

Зважаючи на часткове задоволення апеляційної скарги, з ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 927,30 грн. (31,9% від сплачених при подачі апеляційної скарги 2906,88 грн.).

Що стосується розподілу судових витрат на оплату правничою допомоги в розмірі 10500 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Так, при визначенні суми витрат на правову допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне процесуальне законодавство визначає критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, зокрема такі як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Тобто, в кожній конкретній справі при визначенні розміру відшкодування суд має виходити як з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), так і критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно висновків, викладених в постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при встановленні розміру відшкодування витрат за надання правничої допомоги, крім іншого, мають бути враховані такі критерії як розумність розміру таких витрат, їх справедливість та пропорційність.

Матеріалами справи доводиться, що інтереси ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» представляв інтереси адвокат Пархомчук С.В., яким була надана наступна правова допомога: складання позовної заяви та додаткових пояснень та їх направлення до суду через систему «Електронний суд».

Враховуючи категорію розглянутої справи, яка є малозначною та підлягає розгляду без участі сторін в судових засіданнях, подібні правовідносини в сфері кредитування урегульовані стабільною судовою практикою, беручи до уваги реальний обсяг наданої адвокатом правничої допомоги та виходячи з засад розумності та співмірності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення витрат на правничу допомогу з 10500 грн. до 3000 грн.

За вказаних обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні шляхом зменшення стягнутої суми заборгованості на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 02 вересня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», заборгованості за кредитним договором змінити, зменшивши стягнуту суму з 18040 грн. до 12397 грн.

Змінити розподіл судових витрат, зменшивши стягнутий з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», судовий збір з 2422,40 грн. до 1650 грн. та розмір витрат на правничу допомогу з 10500 грн. до 3000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений нею при подачі апеляційної скарги в сумі 927,30 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 03 березня 2026 року.

Судді: О. І. Обідіна Г.Л. Карпушин О.В. Чумак