Справа № 459/191/25 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/811/2218/25 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Чижа Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шептицького міського суду Львівської області від 11 червня 2025 року у справі за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2025 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 478761-КС-001 від 06.11.2023 в розмірі 43436,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 06.11.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем було укладено договір № 478761-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором UA-0359, який був направлений відповідачу за номером телефону НОМЕР_1 , у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору відповідачу надано грошові кошти у розмірі 10000,00 грн на засадах строковості, поворотності та платності. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, станом на 07.08.2025 утворилась заборгованість за договором № 478761-КС-001 у розмірі 43436,38 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 31936,38 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1500,00 грн.

10.02.2025 ОСОБА_1 подав до суду зустрічну позовну заяву, у якій просив визнати недійсним кредитний договір, за яким у ОСОБА_1 виникла заборгованість на суму 43436,38 грн.

В обґрунтування позову послався на те, що кредитний договір не містить підпису останнього, як і додатки до договору. Матеріали справи не містять доказів того, що саме відповідач будь-яким способом застосував ідентифікатор електронного підпису, так і факту отримання саме цього одноразового ідентифікатора, а також у справі відсутні докази реєстрації саме відповідача у інформаційно-телекомунікаційній системі відповідачів, відсутні докази отримання саме позивачем коштів згідно з оспорюваним кредитним договором. Отже, беручи до уваги вищенаведені факти та те, що для укладення електронного кредитного договору необхідно пройти ідентифікацію особи та зробити електронний підпис через смс-повідомлення чи через підтвердження, котре надходить у формі листа до електронної пошти, або у приват24, що виключає підписання позивачем оскаржуваних кредитних договорів та договорів позики через будь який із зазначених способів та взагалі подання заявки на отримання кредитних коштів.

Рішенням Шептицького міського суду Львівської області від 11 червня 2025 року первісний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором №478761-КС-001 від 06.11.2023 у розмірі 43436,38 грн, яка складається з: 10000,00 грн - суми прострочених платежів по тілу кредиту, 31936,38 грн - суми прострочених платежів по процентах, 1500,00 грн суми прострочених платежів за комісією.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 2422,40 грн судового збору.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необгрунтованість оскаржуваного рішення.

Зазначає, що позивачем не доведено факт отримання коштів за кредитними договорами чи договорами позики. Договір не містить підпису відповідача, номера квартири або додатків, а матеріали справи не підтверджують використання відповідачем електронного підпису чи отримання одноразового ідентифікатора, а також відсутні докази реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі та фактичного отримання коштів позивачем. Навіть за умови підтвердження отримання коштів, суд міг би стягувати лише тіло кредиту, без процентів, відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Окрім цього, на думку апелянта, усі документи, долучені до позовної заяви, викликають сумнів у достовірності. Позивач не зазначив про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу, при поданні копії такого доказу, тому суд мав залишити позовну заяву без руху як неналежно оформлену. Апелянт також просив витребувати оригінали документів, що підтверджують їх копії, однак суд клопотання не задовольнив і вирішив справу на підставі сумнівних доказів.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

ТОВ «Бізнес Позика» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України слід проводити без їх участі та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Судом встановлено, 06.11.2023 відповідачем прийнято (акцепт) пропозицію (оферту) укласти Договір №478761-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма).

06.11.2023 між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем було укладено Договір №478761-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма.) Такий договір був укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі..

Укладення вищевказаного Договору підтверджується Візуальною формою послідовності дій Клієнта щодо укладення електронного договору про надання кредиту №478761-КС-001 від 06.11.2023, з якої убачається, що відповідач підписав даний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-0359.

Відповідно до п. 2.1 Договору, кредитодавець надає позивальникові кредит у розмірі 10 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредиті. Кредит надається строком на 24 тижні до 22.04.2024 на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 2,00000000% в день. Комісія за надання кредиту 1500,00 грн.

Згідно з п. 3.2 Договору, протягом строку (терміну) кредитування процента ставка за кредитом нараховується за ставкою у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початку календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п.3.2.3 та додатку №1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче.

Пунктом п. 3.2.3 Договору встановлено Графік платежів, якого зобов`язувався дотримуватись позичальник.

Згідно із анкетою клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.bizpozyka.com) від 07.01.2025, у такій ОСОБА_2 вказав суму бажаного кредиту у розмірі 10000,00 грн, зазначив свій фінансовий номер телефону НОМЕР_2 , номер банківського рахунку для перерахунку коштів № НОМЕР_3 .

Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Бізнес Позика» № 35/01 від 03.01.2025, на картковий рахунок № НОМЕР_4 відповідачу 06.11.2023 здійснено перерахунок коштів у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, станом на 06.01.2025 заборгованість відповідача за договором договору №478761-КС-001 від 06.11.2023 становить 43436,38 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за кредитом, 31936,38 грн - заборгованість по відсотках, 1500,00 заборгованість по комісії.

Згідно з інформацією АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-250304/67554-БТ на ім?я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_5 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 IBAN НОМЕР_6 .

Відповідно до виписок по вищевказаному рахунку відповідача, наданого АТ КБ «Приватбанк» відбулися зарахування переказу на карту 06.11.2023 у розмірі 10000,00 грн.

Суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 прийняв умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання їх електронним цифровим підписом, однак останній в порушення умов кредитного договору не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, дійшов до вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що він не укладав кредитний договір, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказаний договір підписаний електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

На підтвердження надання відповідачу кредиту на підставі договору, ТОВ «Бізнес Позика» надало довідку № 35/01 від 03.01.2025 про успішність проведеної 06.11.2023 транзакції, згідно з кредитним договором № 478761-КС-001 у розмірі 10000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_3 , яку емітовано на ім`я відповідача

Доказів протилежного відповідачем не надано.

У апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що він незгідний з розрахунками позивача, однак ОСОБА_1 не спростував правильність наданого позивачем розрахунку, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2018 у справі №753/7883/15, доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку.

Також доводи апеляційної скарги про безпідставність нарахування під час воєнного стану ОСОБА_1 заборгованості за процентами відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України є неспроможними, оскільки ТОВ «Бізнес Позика» позовних вимог про стягнення відсотків, нарахованих в порядку ст.625 ЦК України не заявляло.

Як убачається із матеріалів справи ОСОБА_1 через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця, використовуючи власний номер телефону, надав ТОВ «Бізнес Позика» всю необхідну інформацію для формування належної пропозиції клієнту, ознайомився з паспортом споживчого кредиту, після чого позикодавець надіслав йому за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор, який ОСОБА_1 використав для підтвердження підписання договору.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те що посилання відповідача на недостовірність долучених до позовної заяви документів є безпідставним, оскільки позовну заяву та додані до неї докази сформовано в системі «Електронний суд», що передбачає накладення кваліфікованого електронного підпису, відтак суд дійшов до правильного висновку, що докази подані позивачем з дотриманням вимог ч. 2 ст. 100 ЦПК України, тому відсутні підстави ставити під сумнів подані докази, оскільки вони не є їх паперовою копією.

Під час укладення договору ОСОБА_1 зазначено свої персональні дані, зокрема ідентифікаційний номер платника податків, паспортні дані, дату народження, електрону адресу, адресу місця реєстрації (проживання), номер телефону, суму бажаного кредиту та номер банківського рахунку для перерахунку коштів.

Відповідачем не доведено, що вищевказані персональні дані, номер мобільного телефону та номер банківського рахунку були використані кредитором чи іншими особами для укладення кредитного договору від його імені. Також ОСОБА_1 не спростовано факт отримання ним коштів у розмірі 10000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_3 , яку емітовано на його ім`я.

Отже, з урахуванням презумпції правомірності правочину, такий договір є правомірним, укладеним та таким, що породжує у сторін права та обов`язки щодо його виконання.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків районного суду не спростовують.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шептицького міського суду Львівської області від 11 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:06.03.2026.

Головуючий

Судді