Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/6/24

Номер провадження: 2/511/13/26

02 березня 2026 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Теренчук Ж. В.,

секретаря судового засідання Ніколас С.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,(дистанційно)

представника відповідача ОСОБА_3 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області в режимі відеоконференцзв"язку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позову.

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила усунути від права спадкування ОСОБА_2 після смерті його дружини, а її племінниці - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову посилалась на те, що вона є рідною тіткою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , рідною сестрою її матері ОСОБА_5 .

На протязі всього життя вона піклувалась про племінницю ОСОБА_6 та допомагала сестрі ОСОБА_5 матеріально. Тож і після смерті сестри продовжила піклуватися про її доньку ОСОБА_7 . ОСОБА_8 за життя зловживала спиртними напоями, тому вона допомагала їй боротися з алкогольною залежністю, забирала її до себе у місто Фастів Київської області, лікувала її від алкоголізму. На деякий час лікування допомогло, ОСОБА_7 не пила, праце влаштувалась та вела нормальний спосіб життя.

У 2016 році ОСОБА_8 познайомилась з ОСОБА_2 та зареєструвала з ним шлюб 04 серпня 2016 року. ОСОБА_2 свого житла не мав і вона вважає, що його зацікавила квартира, яка належала ОСОБА_9 в смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, так як з усіх його дій вбачалось, що наміру утворити сім`ю у нього не було. ОСОБА_10 під час їх спільного проживання своїми діями сприяв тому, щоб ОСОБА_8 почала знову пиячити разом з ним. Після укладення шлюбу в 2017 році він покинув ОСОБА_7 і поїхав від неї на начебто на роботу по видобутку бурштину в іншу область.

Після цього він до своєї жінки не приїздив, спільного господарства вони не вели. ОСОБА_2 як чоловік не піклувався про свою дружину, матеріально їй не допомагав. ОСОБА_4 прагнула зустрічей з ОСОБА_2 , але він уникав контактів, аргументуючи тим, що знаходиться на роботі. Фактично ОСОБА_7 проживала сама без чоловіка, він не підтримував зв`язку з дружиною та не цікавився її життям, здоров`ям, побутом, витрати по утриманню житла не ніс.

Після реєстрації у квартирі, яка належала ОСОБА_4 , ОСОБА_2 не сплачував за комунальні послуги, в результаті чого виникли борги та було припинено газопостачання ще у 2019 році. Був період, що у ОСОБА_11 зламався мобільний телефон, то вона придбала для неї новий, щоб бути з нею на зв"язку. Вона допомагала ОСОБА_9 сплачувати комунальні послуги, надсилала грошові кошти.

У березні 2020 року ОСОБА_8 познайомилась в селищі Лиманському з ОСОБА_12 та в 2020 році вони почали проживати разом з ним у будинку його батька, вели спільне господарство, працювали і ОСОБА_13 піклувався про неї, так як у неї загострилися хвороби в резхультаті вживання алкоголю. Вона потребувала допомоги, в неї був цироз печінки, їй потрібні були ліки, а потім і в 2021 році і догляд, так як вона не могла ходити. Допомагали їй вона та ОСОБА_14 з батьком, вони разом купували їй памперси, ліки. Потім ОСОБА_12 поїхав на роботу в інше місто і там створив сім"ю, а ОСОБА_7 залишилася проживати з його батьком і він їй продовжував допомагати, так як ОСОБА_7 хворіла і догляд за нею здійснював його батько.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 у віці 37 років померла від цирозу печінки. Вона провела поховання племінниці за власні кошти.

Тому просила на підставі частини 5 статті 1224 Цивільного кодексу України усунути відповідача від права на спадкування за законом, так як він ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, яка через тяжку хворобу була у безпорадному стану.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 16.01.2024 року позивачеві надано строк для усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху. (а.с. 46)

Ухвалою суду від 22.02.2024 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання. (а.с.53)

Ухвалою суду від 31.10. 2024 року витребувано копію спадкової справи , заведеної після смерті ОСОБА_4 (а.с.90).

Ухвалою суду від 30.01.2025 року закрито підготовче провадження і справу призначено до розгляду по суті.(а.с.127)

Ухвалою суду від 16.06.2025 року за клопотанням позивача витребувано докази від КНП «Роздільнянська районна лікарня». (а.с.208)

Ухвалою суду від 12.11.2025року прийнято рішення про здійснення дистанційного судового провадження під час розгляду справи. (а.с.233)

Процесуальні документи.

24.04.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_2 (а.с.151), в якому він просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 . Свою позицію обґрунтував тим, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_4 , при цьому про намір створити саме сім`ю свідчить і фото їх вінчання. Після укладення шлюбу ОСОБА_2 і ОСОБА_4 деякий час спільно проживали, працювали та вели спільне господарство у смт. Бродецьке Козятинського району Вінницької області, а потім стали проживати в квартирі ОСОБА_11 . Поїздка ОСОБА_2 на роботу на здобич бурштину було спільним рішенням ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , так як він мав наімр утримувати сім"ю.

Він працював на різних роботах і в міру своїх можливостей дбав про свою сім`ю (дружину ОСОБА_4 ), було сплачено заборгованість по комунальним платежам, він передав ОСОБА_4 власну банківську картку, на яку ОСОБА_2 систематично зараховував кошти на потреби дружини.

Між тим за життя ОСОБА_4 зловживала спиртними напоями, воно було систематичним, що призводило до суперечок між ними. Грошові кошти, які він давав дружині на оплату комунальних послуг, придбання продуктів інших сімейних потреб витрачалась ОСОБА_4 на спиртні напої. На телефонні дзвінки ОСОБА_4 не завжди відповідала, за місцем реєстрації АДРЕСА_1 не завжди проживала, придбані речі ОСОБА_2 комп`ютер, телевізор були продані ОСОБА_4 та кошти витрачені на алкогольні напої. Неодноразові звернення ОСОБА_2 до дружини ОСОБА_4 щодо лікування її від алкоголізму результатів не дало. Потім він дізнався , що вона ще й проживалал з іншим чоловіком.

06.05.2025 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву ОСОБА_2 , (а.с.166) в якому позивач зазначила, що відзив позивача подано на голослівних твердженнях. Наполягала на достовірності її версії щодо обставин шлюбного життя ОСОБА_11 та ОСОБА_15 . Звернула увагу, що відповідача надав докази перебування на військовій службі з листопада 2024 року, однак не надав докази де знаходився до 2024 року та на момент смерті його дружини ОСОБА_11 і чому з нею не проживав.Тому просила позов задовольнити.

Позиції сторін в судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити. Суду показала, що після своєї племінниці ОСОБА_4 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, є спадкоємцем третьої черги по закону. Між тим в нотаріальній конторі дізналася, що також заяву про прийняття спадщини подав чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_2 . Вважає, що є всі підстави для усунення його від спадкування по закону після смерті дружини, так як він допустив винні дії щодо спадкодавця. За життя ОСОБА_11 , будучи її чоловіком не виконував свій обов`язок щодо піклування про неї, не надав їй допомогу, коли та перебувала в безпорадному стані. ОСОБА_8 зловживала спиртними напоями, але це хвороба, яку потрібно було лікувати, і саме вона була поруч в з ОСОБА_7 та піклувалася про неї, лікувала її, облаштовувала її побут та несла витрати на поховання.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Крейдін Володимир Олександрович просили відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування позову посилались на те, що позивач не довів в суді належними доказами наявність підстав для усунення ОСОБА_2 від спадкування після смерті дружини, так як та не перебувала за життя в безпорадному стані та не зверталася до чоловіка за допомогою. Навпаки, руйнувала шлюбні відносини, зловживала алкоголем та проживала з іншими чоловіками. Надані їй кошти на життя витрачала на алкогольні напої.

Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 11 березня 2022 року Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), актовий запис № 176.(а.с.15 т.1)

Згідно витребуваного судом лікарського свідоцтва про смерть (а.с.18) та довідки РКНП «Роздільнянська районна центральна лікарня» ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в кареті швидкої допомоги , діагноз алкогольний цироз печінки, кровотеча із варикозно розширених вен стравоходу.(а.с.18 т.1, а.с. т.2)

Також згідно виписки із карти амбулаторної хворої ОСОБА_16 даний діагноз їй було встановлено в 2019 році, однак остання не лікувалася від даного захворювання та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.77 т.1)

Відповідно до довідки Лиманської селищної ради від 05.08.2022 року ОСОБА_1 провела поховання ОСОБА_4 за власні кошти. (а.с.17)

Згідно довідки сімейного лікаря Лиманської АСМ ОСОБА_17 , наданої на запит суду при житті ОСОБА_4 за медичною допомогою не зверталася, вела асоціальний спосіб життя, амбулаторну картку ОСОБА_4 надати не має можливості, так як в архіві АСМ вона не зберіглася. (а.с.т.2)

ОСОБА_1 , позивачка у справі є рідною тіткою померлої ОСОБА_4 , та рідною сестрою її матері ОСОБА_5 , що підтверджується: свідоцтвом про народження ОСОБА_18 серії НОМЕР_2 , (а.с.12), відповідно до якого її мати- ОСОБА_5 ; - свідоцтвом про народження ОСОБА_19 серії НОМЕР_3 (а.с.22), копією свідоцтва про шлюб, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_20 , відповідно до якого вона змінила прізвище ОСОБА_21 на « ОСОБА_22 » свідоцтво про шлюб НОМЕР_4 (а.с.26): свідоцтвом про народження ОСОБА_1 .

Сестра позивачки та мати ОСОБА_4 - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та згідно довідки Лиманської селищної ради від 18.03.2019 року ОСОБА_1 провела поховання сестри ОСОБА_5 (а.с.20, 21 т.1 )

Позивачка згідно паспорта НОМЕР_5 , зареєстрована та проживає в м. Фастів Київської області .(а.с.100 т.1)

Також судом встановлено, що за життя ОСОБА_23 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 2016 року по день смерті, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 , виданим повторно Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київський області на підставі актового запису №218 від 04.08.2016 року.(а.с.14 т.1)

Згідно довідки Глуховецької селищної ради Хмільницького району ОСОБА_2 та ОСОБА_4 спільно проживали в смт Бродецьке Хмільницького району Вінницької області з 02.01.2012 року по 20.03.2016 року по АДРЕСА_2 (а.с.154 т.1)Тобто вказані особи проживали спільно до реєстрації шлюбу. (а.с.154 т.1)

В підтвердження даного факту суду надано письмові пояснення свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , які засвідчені старостою селища Бродецьке ОСОБА_27 , які підтвердили факти , викладені в довідці селищної ради. (а.с.154-156 т.1)

При житті ОСОБА_4 на праві власності належала квартира за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності , виданим 27.01.2012 року на підставі рішення Лимаської селищної ради Одеської області від 29.02.2012 року за №25/2012, відтак дана квартири була особистою приватною власністю померлої. (а.с.61 т.1)

За вказаною адресою ОСОБА_4 була зареєстрована до дня свої смерті , а також за вказаною адресою з 2016 року по теперішній час зареєстрований ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою про зняття з реєстрації по місцю проживання. (а.с.25 т.1)

Згідно витягу з Наказу командира в,ч НОМЕР_7 №141 ОСОБА_2 з 28.08.2015 року приймав безпосередню участь в проведенні антитерористичної операції . (а.с.27 т.1)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно та заведено спадкову справу №44/2022 приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Патраманською Л.М., копія якої витребувана судом. (а.с.96 т.1)

18.03.2022 року із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2 як чоловік померлої і спадкоємець першої черги по закону. (а.с.97 т.1)

Також 29.07.2022 року із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 як тітка померлої та спадкоємиця третьоїчерги по закону. (а.с.99)

Також судом у справі по обставинам життя ОСОБА_4 за період її життя з грудня 2019 року було допитано в суді свідків .

Так свідок ОСОБА_28 суду показав, що в грудні 2019 року він познайомився з ОСОБА_29 і з березня 2020 року вони стали проживали разом у його батька в будинку по АДРЕСА_3 . Вони жили як чоловік та жінка, вели сумісне господарство, він був знайомий з тіткою ОСОБА_30 , яка постійно піклувалась про свою племінницю, висилала кошти для оплати комунальних послуг та на харчування. ОСОБА_7 була хорошою людиною, однак зловживала алкоголем і від цього в неї почало віднімати ноги. Він разом з батьком доглядав її, а ОСОБА_1 висилала кошти на ліки, памперси. Проживали вони разом до січня 2021 року, періодично жили у його батька та в квартирі ОСОБА_7 . Потім він поїхав на роботу в інше місто, зустрів там іншу жінку і почав з нею жити, а ОСОБА_7 залишилася проживати у будинку його батька. Вона була захворіла, в неї був гепатит. Він періодично також висилав їй гроші на лікування. Йому відомо, що ОСОБА_31 дзвонила ОСОБА_2 і просила матеріальної допомоги, однак той не дав їй гроші, а сказав, що в тебе є чоловік то нехай він і платить.

В листопаді 2021 року вони дізналися про діагноз ОСОБА_7 гепатит, однак лягати в лікарню вона відмовилася. Він допомагав ОСОБА_7 грішми, а батько доглядав її, колов знеболюючі, варив їсти. Потім батько подзвонив і сказав, що ОСОБА_7 померла. Похорони оплатила тітка ОСОБА_1 .

Допитаний в суді свідок ОСОБА_32 суду показав, що його син ОСОБА_13 проживав в 2020 році разом з ОСОБА_33 в його будинку. Потім син поїхав на заробітки, а ОСОБА_7 залишилися проживати у нього в будинку. Вона йому допомагала по господарству, періодично захворіла, вони працювали на полі і вона втратила свідомість, приїхала швидка, ОСОБА_7 злягла якийсь період. Приходила сусідка і допомагала йому доглядати ОСОБА_7 , міняла памперси, переодягала ОСОБА_7 . Потім їй стало краще, вона ще ходила перед смертю працювати на поле, а потім їй знову стало зле, приїхала швидка і забрала її, однак ОСОБА_7 в дорозі померла.

Також допитана в суді свідок ОСОБА_34 суду показала, що вона проживала по сусідству з ОСОБА_7 і вказала, що з 2019 року ОСОБА_8 проживала одна, стосунки з чоловіком не підтримувала. З 2020 року вона стала проживати з ОСОБА_35 у будинку його батька по АДРЕСА_3 , а літом вони з ОСОБА_13 жили в її квартирі. Вона ходила працювати на поля, а потім на полі впала і злягла, не могла ходити, її доглядав ОСОБА_36 , в неї у будинку була своя кімната. Коли вони жили з ОСОБА_13 , ОСОБА_7 працювала, займалась домашнім господарством.

Нормативно правове обгрунтування.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першоюстатті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5статті 1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За положеннями частини 3статті 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За приписом частини 1статті 1268 цього Кодексу спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з положеннями статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятою статті 1224 ЦК України визначено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до висновків, викладених у постанові ВС від 26 січня 2021 року у справі № 359/9293/18 для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Також ВС зазначив, у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц (провадження № 61-1302св 18) та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18) зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Мотиви та висновки суду.

Суд, давши оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог , заслухавши пояснення сторін, допитавши заявлених свідків прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відтак з аналізу правової конструкції ч.5 ст.1224 ЦК України та судової практики судів вищої інстанції вбачається, що для усунення особи від права на спадкування за законом судом має бути встановлена одночасно наявність певного ряду обставин:- ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання;- перебування спадкодавця через похилий вік, хвороба або каліцтво у безпорадному стані;- необхідність надання допомоги спадкодавцю у зв`язку з його станом;- свідоме ухилення спадкоємцем за законом від надання такої допомоги.

Крім того, підлягає з`ясуванню судом й питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є чоловіком померлої ОСОБА_4 , який після її смерті є спадкоємцем першої черги по закону і у встановленому ст.1268 ЦК України прийняв спадщину подавши заяву но нотаріальної контори про прийняття спадщини.

З метою встановлення та перевірки доводів позивачки щодо обставин, які дають право на усунення його від права спадкування судом було досліджено письмові докази та допитано заявлених у справі свідків , з яких суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 та після я її смерті відкрилась спадщина на належну їй на праві особистої приватної власності квартиру в АДРЕСА_1 , що підтверджено у справі правовстановлюючими документами.

Відповідач ОСОБА_2 - чоловік померлої ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги по закону після її смерті, так як померла заповіт не залишила і має місце спадкування за законом.

Позивачка просить усунути його від спадкування, так як він за життя ОСОБА_7 залишив її в безпорадному стані в силу наявної у неї тяжкої хворобои, не надав їй матеріальну допомогу та не піклувався про неї, хоч мав змогу це робити.

Перевіряючи доводи позивача суд встановив, що фактично ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 2012 року проживали разом без реєстрації шлюбу в Вінницькій області, в зареєстрованому шлюбі проживали з 2016 року. Зареєструвавши шлюб стали проживати в квартирі ОСОБА_11 в АДРЕСА_1 . Із довідки про реєстрацію встановлено, що з 2016 року ОСОБА_2 зареєстрований в даній квартирі по теперішній час, однак не проживає в квартирі з 2018 року, як про це повідомив сам позивач. .

З 2017 року ОСОБА_2 поїхав на роботу в іншу місцевість. Відповідач в суді стверджував, що він поїхав на роботу за їх взаємною згодою, щоб утримувати сім`ю, вони продовжували бути сім`єю, мали спільний бюджет, він висилав їй частину зароблених коштів на сплату комунальних послуг і на власні потреби. Дані обставини в суді не спростовані.

Потім стосунки в них погіршилися, так як ОСОБА_8 зловживала спиртними напоями, кошти витрачала на спиртне, продала частину їх спільного майна, лікування її від цієї звички не було ефективним. Останній раз він приїздив до ОСОБА_11 в 2019 році, однак по причині вживання алкоголю вони не могли жити разом і він поїхав додому.

З 2019 року вони перестали підтримувати подружні стосунки і стали проживати окремо, він дізнався, що у ОСОБА_7 появився інший чоловік. ОСОБА_4 стала проживати з іншим чоловіком ОСОБА_28 .

Таким чином судом встановлено, що доводи позивача про те, що сторони припинили подружні стосунки і проживали окремо на момент смерті спадодавця найшли своє підтвердження в ході розгляду справи. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 дійсно з 2019 року по день смерті ОСОБА_4 не підтримували подружні стосунки, не мали спільного бюджету та не вели спільного господарства, між ними стався глибокий остаточний розрив сімейних зв`язків, ОСОБА_4 з березня 2020 року стала проживати з іншим чоловіком.

Між тим суд вважає, що фактичне припинення шлюбних стосунків (окреме проживання, відсутність господарства) не є підставою для автоматичного усунення чоловіка від спадкування після смерті дружини, якщо шлюб офіційно не розірвано. Окреме проживання саме по собі не позбавляє спадщини.

Припинення шлюбу це юридичний факт, з настанням якого припиняються правовідносини, що виникають між подружжям з юридичного факту державної реєстрації шлюбу. Воно обов`язково має бути оформлене за правилами, встановленими сімейним законодавством, тобто за допомогою провадження реєстрації в органах РАЦСу. До того часу, поки вона не здійснена, особи, що одружилися, визнаються чоловіком і дружиною, незалежно від часу фактичного припинення подружніх стосунків між ними. (постанова ВС у справі 550/394/24).

Тому судом досліджувалося питання чи перебувала спадкодавець ОСОБА_37 в період їх окремого проживання з 2019 року в безпорадному стані по причині тяжкої хвороби , яка виникла в результаті тривалого зловживання алкогольними напоями, чи потребувала вона допомоги і чи ухилявся від її надання її чоловік.

Так позивачка стверджувала, що саме з 2021 року ОСОБА_4 потребувала від свого чоловіка допомоги, так як перебувала в безпорадному стані , через алкогольну залежність мала тяжке захворювання цироз печінки.

В свою чергу відповідач стверджував, що йому не було відомо про такий стан його дружини, за допомогою до нього вона не зверталася і він від надання їй допомоги при потребі не ухилявся, а позивачем у справі не надано доказів наявності даних обставин.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Так на підтвердження стану здоров"я ОСОБА_4 судом були допитані свідки ОСОБА_28 та ОСОБА_38 , які пояснили, що у ОСОБА_4 в листопаді 2021 року погіршився стан здоров`я, вона потребувала лікування, вони викликали швидку допомогу, жінка хворіла на цироз печінки, ліки та догляд їй забезпечували вказані свідки, так як остання проживала в будинку ОСОБА_39 , а кошти на лікування надавала її тітка ОСОБА_1 вони надавали їй допомогу.

Між тим у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Також ВС у постанові від 17.10.2018 у справі № 200/21452/15-ц вказав, що доводити факт безпорадного стану тільки поясненнями позивача та свідків є недостатнім з огляду на те, що відповідач - спадкоємець першої черги, заперечує право позивача на спадщину.

Таким чином безпорадний стан необхідно доказувати відповідними записами в медичних документах, оскільки тяжкі хвороби не можуть бути виліковними без медичної допомоги.

Так судом встановлено, що причина смерті ОСОБА_4 - алкогольний цироз печінки, кровотеча із варикозно розширених вен стравоходу.

Під час розгляду справи судом за клопотанням позивача неодноразово витребувалися документи із медичних закладів, архівів щодо надання медичної документації, карток щодо стану здоров`я ОСОБА_4 . Проте згідно отриманих судом довідок від КНП «Роздільнянська районна лікарня», Лиманської амбулаторії сімейної медицини ОСОБА_4 при житті за допомогою до медичних закладів не зверталася, лікування в таких закладах не проходила, медична документація щодо історії її хвороб відсутня.

В свою чергу позивач також не надала суд доказів лікування ОСОБА_4 від наявного у неї захворювання, доказів придбання ліків, лікарських рецептів-призначень, по яким здійснювалося лікування. Судом не встановлено фактів матеріального забезпечення спадкодавця з боку позивача, надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тривалого часу здійснення цих дій, безпорадного стану спадкодавця.

В свою чергу суду не надано доказів, що ОСОБА_4 зверталася до свого чоловіка за допомогою, а той ухилився від її надання.

Між тим у даній категорії справ значення має саме доведеність факту ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, що полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Відтак , суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що спадкодавець потребував допомоги саме від відповідача ОСОБА_2 , а останній, у свою чергу, умисно ухилявся від надання такої допомоги, що могло бути підставою для усунення від права на спадкування. Крім того, позивач не навела переконливих доказів на підтвердження потреби спадкодавця в допомозі саме відповідача. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.

Суд, встановивши фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що відповідач, як спадкоємець не може бути усунутий від спадкування за законом після смерті своєї дружини, а тому в задовленні позову належить відмовити.

На підставі ст. 81, 89, 141, 258,259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування, - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. В. Теренчук