Єдиний унікальний номер 728/608/25
Номер провадження 6/728/1/26
У Х В А Л А

ПРО ВІДМОВУ У ЗАДОВОЛЕННІ ЗАЯВИ ПРО ВИЗНАННЯ ВИКОНАВЧОГО ДОКУМЕНТА ТАКИМ, ЩО НЕ ПІДЛЯГАЄ ВИКОНАННЮ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2026 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі

головуючого судді Сороколіта Є.М.,

за участі:

секретаря судового засідання Кирути Л.І.,

а також

заявника не з`явився,

представник заявника не з`явився,

заінтересована особа не з`явився,

органу державної виконавчої служби не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), орган державної виконавчої служби Бахмацький відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

до Бахмацького районного суду (далі також Суд) 22.12.2025 через модуль ЄСІТС Електронний Суд звернулася ОСОБА_1 (далі також Заявник), представництво інтересів якої здійснює адвокат Ковалюх Василь Миколайович, заінтересована особа ОСОБА_2 , орган державної виконавчої служби Бахмацький відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі також Орган ДВС), за змістом якої Заявник просила визнати виконавчий лист № 728/608/25, виданий 26.11.2025 Бахмацьким районним судом Чернігівської області, на підставі відповідного рішення Суду, яким встановлено порядок та спосіб участі батька ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Суду від 24.12.2025 № 728/745/25 (провадження № 6/728/33/25) вищезгадану заяву прийнято до розгляду, призначено проведення судового засідання з її розгляду по суті на 05.01.2025 о 12 год 30 хв.

У призначене судове засідання 05.01.2025 об 12 год 30 хв учасники провадження, які були повідомлені належним чином про дату час та місце його проведення, не з`явилися, уповноважених представників не направили, що, з урахуванням положень частини третьої статті 432 Цивільного процесуального кодексу України (далі також ЦПК України) не перешкоджає розгляду заяви.

При цьому представником Заявника, адвокатом Ковалюхом В.М. подано заяву від 05.01.2026 б/н, за змістом якої останній повідомляв, що вимоги заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, підтримує у повному обсязі та просив провести судове засідання з розгляду її по суті, без його участі і участі Заявника.

Також 05.01.2026 до Суду надійшла заява заінтересованої особи, ОСОБА_2 , згідно з відомостями якої останній перебуває на лікуванні та, серед іншого, просить здійснювати розгляд заяви без його участі.

З урахуванням наведеного вище, у зв`язку з не явкою усіх учасників провадження у призначене судове засідання, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В обґрунтування поданої заяви Заявник вказувала, що на виконанні Бахмацького районного відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження (реєстраційний номер виконавчого провадження 79697512) з примусового виконання виконавчого листа № 728/608/25, виданого Бахмацьким районним судом Чернігівської області 26.11.2025, яким встановлено такі порядок та способи участі батька, ОСОБА_2 , у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини, ОСОБА_3 :

- зустрічатися та без перешкод спілкуватися із сином у вівторок та четвер щотижня з 17 год 00 хв до 20 год 00 хв за участі матері дитини, ОСОБА_4 ;

- брати сина на святкування днів народження батька з урахуванням бажання дитини бути присутнім на такому святкуванні;

- повідомлення Відповідачем за первісним позовом Позивача за первісним позовом про дату, час та місце проведення святкування Дня народження ОСОБА_3 , з урахуванням бажання ОСОБА_3 щодо присутності батька на такому святкуванні;

- літні, зимові та інші канікули, святкові дні син буде проводити за попередньою домовленістю між Позивачем за первісним позовом і Відповідачем за первісним позовом з урахуванням бажання дитини;

- у період відпустки Позивач за первісним позовом загально до 30 діб, він має право проводити разом із сином 15 діб у межах м. Бахмач з урахуванням бажання дитини і без права ночівлі.

Постановами головного державного виконавця Органу ДВС від 27.11.2025 відкрито виконавче провадження за вищевказаним виконавчим листом та стягнуто з Заявника виконавчий збір в розмірі 16 000,00 грн.

Наголошує, що ні в резолютивній частині рішення Суду від 15.08.2025, ні у виконавчому листі від 26.11.2025 не зазначено, що Заявник зобов`язана вчинити якісь дії.

Як на правову підставу своїх вимог Заявник посилалася на пункт 7 частини четвертої статті 4 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі також Закон № 1404-VІІІ), згідно з яким виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень, а також статтю 432 ЦПК України, якою врегульовано процедуру розгляду судом відповідної заяви.

Дослідивши матеріали заяви, з`ясувавши обставини справи, Суд приходить до таких висновків.

Так, Судом встановлено, що згідно з рішенням суду від 15.08.2025 у справі № 728/608/25 (провадження № 2/728/316/25) частково задоволено первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Бахмацької міської ради, про визначення графіку спілкування з малолітньою дитиною, встановлено порядок та способи участі батька у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Бахмацької міської ради, про визначення місця проживання дитини відмовлено у повному обсязі, а також вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 30.10.2025 № 728/608/25 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Суду від 15.08.2025 залишено без змін.

На виконання зазначених судових рішень першої та апеляційної інстанцій за заявою Заінтересованої особи Судом 25.11.2025 видано виконавчий лист у цивільній справі № 728/608/25, який у подальшому був звернутий до примусового виконання.

Вирішуючи питання визнання виконавчого листа у цивільній справі № 728/608/25 таким, що не підлягає виконанню Суд враховує, що відповідно до статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Виконавчий документ це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов,як підстава для їх виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Частиною другою статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на Суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі знайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Заявник наголошує, що рішення Суду від 15.08.2025 № 728/608/25 не накладає на неї жодних обов`язків, а отже вона не може бути боржником у відповідному виконавчому провадженні.

У цьому контексті варто врахувати, що згідно з положеннями статті 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з положеннями статті 15 Закону № 1404-VІІІ сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ, а боржником визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У цьому контексті важливо відмітити, що згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Також у відповідності до положень статті 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Повертаючись до фактичних обставин цієї справи, Суд наголошує, що під час вирішення по суті позовних вимог за первісним позовом Заінтересованої особи до Заявника, було встановлено наявність перешкод для спілкування ОСОБА_2 з його малолітнім сином, що і стало підставою для часткового задоволення первісного позову. І такі перешкоди були викликані як діями Заявника, так і її бездіяльністю, що у подальшому з високою вірогідністю може мати наслідком відчуження та повний розрив зв`язків між біологічним батьком і сином.

З цих мотивів, Суд відхиляє доводи Заявника, що рішення від 15.08.2025 № 728/608/25 не накладає на неї жодних обов`язків, а отже вона не може бути боржником у відповідному виконавчому провадженні і приходить до висновку, що під час розгляду заяви ОСОБА_1 не було встановлено відповідних матеріально-правових чи процесуальних підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 247, 258, 259, 263-265, 432 Цивільного процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , орган державної виконавчої служби Бахмацький відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 728/608/25, виданий 26.11.2025 Бахмацьким районним судом Чернігівської області, про встановлення порядку та способу участі батька у спілкуванні і вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Ця ухвала у відповідності до вимог статті 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені Главою 1 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України, а саме шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня проголошення цієї ухвали.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Є.М. Сороколіт