Провадження № 2/752/2297/26
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 березня 2026 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Машкевич К.В., за участю секретаря - Касаткіної А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 15 864, 49 грн страхового відшкодування.

Посилається в позові на те, що 23 жовтня 2019 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та відповідачем був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А0 6651567, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність як водія забезпеченого транспортного засобу МАН, д.н. НОМЕР_1 .

02 липня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням відповідача, та автомобіля Тойота, д.н. НОМЕР_2 .

Потерпіла особа в ДТП ОСОБА_2 звернувся до ТдВ «СК «Віді-Страхування», з яким ним був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту, з заявою про виплату страхового відшкодування.

22 липня 2020 року ТдВ «СК «Віді-Страхування» здійснила виплату трахового відшкодування.

Відповідно до Рахунку № ВДиС-0031724 від 03 липня 2020 року, страхового акту №ОЦВ-Р-20-32-38849/1 та розрахунку симу страхового відшкодування, вартість матеріального збитку склала 15 864, 49 грн., яка була виплачена НАСК «Оранта» на користь ТдВ «СК «Віді-Страхування».

Постановою Печерського районного суду м. Києва винним у дорожньо-транспортній пригоді визнаний відповідач.

Крім того, відповідно до постанови суду відповідач самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на це, просить задовольнити позов.

Позов був зареєстрований судом 28 серпня 2025 року та відповідно до статті 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2025 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Документи, що направлялися судом на адресу відповідача, повернулися до суду без вручення за закінченням терміну зберігання.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 ( щодо належного повідомлення ) зазначила, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Цю правову позицію неодноразово застосовував Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 29 березня 2021 року в справі № 910/1487/20, від 27 листопада 2019 року справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року в справі № 10/249-10/19 та інших.

Виходячи з цього, суд вважає відповідача обізнаним про наявність спору в провадженні суду та його предмет.

Станом на день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

З урахуванням цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2019 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та відповідачем був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А0 6651567, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність як водія забезпеченого транспортного засобу МАН, д.н. НОМЕР_1 .

02 липня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням відповідача, та автомобіля Тойота, д.н. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 .

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 21 липня 2022 року винним у дорожньо-транспортній пригоді визнаний відповідач.

Провадження в справі щодо відповідача закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, тобто в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

За змістом постанови після вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач самовільно залишив місце ДТП.

Встановлено також, що 22 листопада 2019 року між ОСОБА_2 та ТдВ «СК «Віді-Страхування був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Тойота, д.н. НОМЕР_2 .

22 липня 2020 року на підставі заяви потерпілої особи в ДТП ОСОБА_2 ТдВ «СК «Віді-Страхування» здійснила виплату трахового відшкодування в розмірі 18 364, 49 грн.

Відповідно до Рахунку № ВДиС-0031724 від 03 липня 2020 року, страхового акту №ОЦВ-Р-20-32-38849/1 та розрахунку симу страхового відшкодування, платіжним дорученням № 54258 від 01 грудня 2022 року позивачем було перераховано ТдВ «СК «Віді-Страхування» 15 864, 49 грн. страхового відшкодування.

( а.с.5 - 9; 11- 34; 37 - 40; 47; 49 - 51 )

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Такими чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді та залишення ним місця ДТП після пригоди доказуванню не підлягає.

Відповідно до пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( в редакції на момент виникнення спірних правовідносин ), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду.

Керуючись статтями 15, 16, 993, 1191 ЦК України, Законом України «Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 133, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» 15 864, 49 грн. страхового відшкодування та 3 028, 00 грн. судового збору.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» , адреса: 02081, м.Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д,.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: невідомий.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В.Машкевич