Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/7350/25
Провадження № 2/644/1562/26
РІШЕННЯ

іменем України

03 березня 2026 Індустріальний районний суд м. Харкова в особі судді Шевченка С.В. розглянув в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дворічанської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області про визнання права власності,

У С Т А Н О В И В:

У поданому до суду позові ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 91,9 кв.м., та житловою площею 63,8 кв.м.

На обґрунтування вимоги позивачем зазначено, що їй на праві власності на підставі рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 10.11.2005 року № 2-689 належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений житловий будинок на підставі вищевказаного рішення суду був зареєстрований 15 грудня 2005 року комунальним підприємством «Дворічанське бюро технічної інвентаризації» на праві приватної власності за позивачкою, однак своє право власності на житловий будинок вона не зареєструвала у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який розпочав діяти з 01.01.2013 року.

Дворічанський район було ліквідовано 2020 року шляхом включення до Куп`янського району.

29.04.2025 року позивачка звернулася до Департаменту реєстрації Харківської міської ради із заявою щодо державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

12 травня 2025 року державним реєстратором прав на нерухоме майно було прийнято рішення № 78837542 про відмову у проведенні реєстраційних дій за вказаною заявою, у зв`язку з тим, що подані позивачкою для проведення державної реєстрації документи, не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відмовляючи у реєстрації права власності, державний реєстратор посилається на те, що інформація про реєстрацію за мною права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня. Архівні справи «Дворічанського бюро технічної інвентаризації» на паперових носіях зберігались у приміщенні «Дворічанського бюро технічної інвентаризації», яке було пошкоджене. Архівні документи залишились у приміщенні, підприємство не провадить діяльність, так як територія Дворічанської селищної громади деокупована частково, знаходиться в зоні активних бойових дій, у зв`язку з чим відсутня можливість обстеження приміщення КП «Дворічанське БТІ» щодо збереження архіву.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 25.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадженні.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 26.01.2026 закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином та своєчасно.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

20.10.2025 року на електронну адресу суду надійшла заява від представника відповідача в особі керівника Турбаби Г.Г. про розгляд справи у відсутність представника Дворічанської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області. Також зазначено, що Дворічанська селищна військова адміністрації Куп`янського району Харківської області щодо задоволення позовних вимог не заперечує.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що позивачці на праві власності на підставі рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 10.11.2005 року № 2-689 належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений житловий будинок на підставі вищевказаного рішення суду був зареєстрований 15 грудня 2005 року комунальним підприємством «Дворічанське бюро технічної інвентаризації» на праві приватної власності за позивачкою, однак своє право власності на житловий будинок вона не зареєструвала у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який розпочав діяти з 01.01.2013 року.

Дворічанський район було ліквідовано 2020 року шляхом включення до Куп`янського району.

29.04.2025 року позивачка звернулася до Департаменту реєстрації Харківської міської ради із заявою щодо державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

12 травня 2025 року державним реєстратором прав на нерухоме майно було прийнято рішення № 78837542 про відмову у проведенні реєстраційних дій за вказаною заявою, у зв`язку з тим, що подані позивачкою для проведення державної реєстрації документи, не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відмовляючи у реєстрації права власності, державний реєстратор посилається на те, що інформація про реєстрацію за мною права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня. Архівні справи «Дворічанського бюро технічної інвентаризації» на паперових носіях зберігались у приміщенні «Дворічанського бюро технічної інвентаризації», яке було пошкоджене. Архівні документи залишились у приміщенні, підприємство не провадить діяльність, так як територія Дворічанської селищної громади деокупована частково, знаходиться в зоні активних бойових дій, у зв`язку з чим відсутня можливість обстеження приміщення КП «Дворічанське БТІ» щодо збереження архіву.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває.

23 лютого 2023 року Верховною Радою України прийнятий Закон України № 2923-ІХ «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України». Зазначений закон визначає правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна. Постановами Кабінету Міністрів України від 21.04.2023 № 381 «Про затвердження Порядку надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги єВідновлення» (далі - Порядок) та від 30.05.2023 № 600 «Про затвердження Порядку надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна» затверджені відповідні порядки, якими деталізовані та впроваджуються механізми, визначені положеннями закону про компенсацію. Відповідно до п.3 ч.13 Порядку, для отримання компенсації необхідно переконатися, що пошкоджений об`єкт внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або у разі відсутності такого запису, провести його реєстрацію.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» № 2923, є фізичні особи - громадяни України - власники пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна. Реєстр пошкодженого та знищеного майна забезпечує створення, збирання, накопичення, обробку, зберігання, захист та облік, крім іншого, і таких відомостей (документів): документи та/або відомості про підтвердження права власності на пошкоджене чи знищене майно. Механізм надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення» визначений Порядком надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 р. № 381. Згідно з пунктом 6 вищевказаного Порядку, компенсація надається за умови, що відомості про право власності на пошкоджений об`єкт внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У пункті 13 цього ж Порядку закріплено, що для отримання компенсації необхідно з урахуванням пункту 13-1 цього Порядку, серед іншого, переконатися, що пошкоджений об`єкт внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме.

У частині 1 статті 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, для отримання компенсації за пошкоджений об`єкт нерухомості необхідно внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що позивачка не може зробити будь-яким іншим способом, крім звернення до суду з даним позовом у порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Стаття 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Отже, рішення державного реєстратора № 78837542 від 12.05.2025 року про відмову в проведені реєстраційних дій унеможливлює отримання в майбутньому позивачкою компенсації для відновлення свого будинку, а також позбавляє іншим чином можливості розпоряджатися своїм майном.

У постанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Позивачем у такому позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.

У вищевказаній справі Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що правило за аналогією закону (а саме, статті 392 ЦК України) має застосовуватися не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, але лише за умови, що право на майно не зареєстроване за іншою особою.

У даній справі не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність реєстрації права власності на спірне майно за будь-якою іншою особою.

При цьому у позивача наявний оригінал рішення суду, яке зареєстроване у встановленому на час виникнення права власності порядку, але з причин, які зазначені вище, цей документ не надає змоги позивачу беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, наслідком чого має бути державна реєстрація такого права.

Як передбачено ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв`язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на майно, зокрема, на квартиру, жилий будинок або будь-яке інше приміщення.

Враховуючи обставини справи, те, що позивач на теперішній час позбавлений можливості зареєструвати своє право власності на підставі наявних у нього документів, при розгляді справи позивачем підтверджені належними та допустимими доказами всі обставини, які викликали необхідність у судовому захисті прав власності на її нерухоме майно, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 12, 219, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 91,9 кв.м., та житловою площею 63,8 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03.03.2026 року.

Суддя С.В. Шевченко