Справа № 209/8243/25
Провадження № 2/209/531/26
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 березня 2026 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду міста Кам`янського Левицька Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду міста Кам`янського надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Позивач просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на будинок АДРЕСА_1 , який складається з: будинку А-1 загальною площею 54.08 кв.м., житловою площею 45,2 кв. м, літня кухня Б-1 та господарських споруд, з подальшою реєстрацією речових прав на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 24 жовтня 2025 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та призначено справу до розгляду у підготовче засідання в порядку загального провадження та призначено підготовче засідання з викликом учасників справи на 11 листопада 2025 року.

11 листопада 2025 року у підготовчому засіданні вирішено питання про відкладення підготовчого засідання на 27 листопада 2025 року на підставі поданої представником відповідача заяви. Також долучено клопотання представника позивача про виклик свідків.

27 листопада 2025 року справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на листку непрацездатності та призначено підготовче засідання на 18 грудня 2025 року.

18 грудня 2025 року справу знято з розгляду у зв`язку з відсутністю електропостачання у суді та призначено підготовче засідання на 22 січня 2026 року.

22 січня 2026 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано від Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області (51937, м. Кам`янське, пр. Наддніпрянський, 1г, ) наступну інформацію: -Хто звертався за прийняттям або оформленням спадщини після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа №47769451, коло спадкоємців, наявність відомостей про складені заповіти, спадкові договори, та чи видавалось кому-небудь свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом. Чи відкривалася спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , коло спадкоємців, наявність відомостей про складені заповіти, спадкові договори, чи видавалось кому-небудь свідоцтво про право - на спадщину за законом чи заповітом. Також продовжено строк підготовчого провадження по даній цивільній справі на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 13 лютого 2026 року.

03.02.2026 судом отримано витребувану інформацію на виконання ухвали суду від 22.01.2026.

13 лютого 2026 року розгляд справи знято з розгляду у зв`язку з відсутністю електропостачання у суді та призначено підготовче засідання на 03 березня 2026 року.

03 березня 2026 року представником позивача до суду подано уточнену позовну заяву, відповідно до якої, позивач просить суд:

Встановити факт прийняття спадщини за життя ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 - як спадкоємця першої черги 1/3 частки спадкового майна після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

Встановити факт прийняття спадщини за життя ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , як спадкоємця четвертої черги спадкового майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , яке вона за життя фактично прийняла після чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , і яке складалося з 1/3 частки спадкового майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

Встановити факт проживання за адресою в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , однією сім`єю, як його спадкоємиці 4 черги;

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 , на 2/3 частини житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 .

Перевіривши подану представником позивача уточнену позовну заяву, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 4 Цивільно процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову - обов`язком суду. Вказане відповідає позиції Верховного Суду, висловленій в постанові від 01.11.2021 у справі № 405/3360/17.

Верховний Суд у своїх постановах, зокрема від 06 грудня 2023 року у справі №337/804/23 (провадження № 61-12848св23) та від 25 січня 2021 року у справі № 308/13063/19 (провадження № 61-7912св20) зазначав, що на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суддя не вправі вирішувати питання достатності доказів, поданих позивачем на обґрунтування своїх вимог, а кожна сторона може розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, відсутність певних доказів не перешкоджає розгляду справи, за результатами якого вирішується питання про доведеність чи недоведеність пред`явлених позовних вимог, оцінка доказів є можливою виключно на стадії розгляду справи по суті.

Також Верховний Суд звернув увагу на те, що ЄСПЛ притримується позиції, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (до прикладу, рішення у справі «Шишков проти Росії» (Shishkov v. Russia), № 26746/05, параграф 110, від 20 лютого 2014 року).

Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

Згідно з п. 2 ч.2, ч.3 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у ст. 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Так, у постанові від 22.07.2021 у справі №910/18389/20 Верховний Суд дійшов висновку, що заміна позовних вимог іншими вимогами та/або доповнення позовних вимог новими вимогами, відбувається саме шляхом зміни предмету позову. Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

В свою чергу, за висновками Верховного Суду не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Верховним Судом звернуто увагу, що особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Предмет позову кореспондується із способами захисту права, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц).

Верховним Судом зазначено, що необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів. Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Вирішуючи питання про прийняття уточненої (зміну позовних вимог) позовної заяви, встановлено, що заява подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №917/1369/17, від 16.03.2020 у справі №910/16651/19, від 12.09.2018 у справі №922/3655/16 майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Представник позивача звертаючись до суду із позовною заявою у цій справі визначив ціну позову 286400,00 грн, додав докази на підтвердження зазначеної ціни позову та долучив квитанцію на сплату судового збору у розмірі 2864 грн 00 коп.

Однак, як встановлено із поданої уточненої заяви, позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру, а саме позивач просить суд:

Встановити факт прийняття спадщини за життя ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 - як спадкоємця першої черги 1/3 частки спадкового майна після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

Встановити факт прийняття спадщини за життя ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , як спадкоємця четвертої черги спадкового майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , яке вона за життя фактично прийняла після чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , і яке складалося з 1/3 частки спадкового майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

Встановити факт проживання за адресою в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , однією сім`єю, як його спадкоємиці 4 черги.

Разом з уточненою позовною заявою, сторона позивача долучає три квитанції № 0093-3396-3546-1450 від 28.02.2026, № 3813-0916-4438-7775 від 28.02.2026 та № 8999-3730-0114-2208 від 02.03.2026 про сплату судового збору по 665,60 грн кожна за немайнові вимоги, що разом складає 1996,80 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір на 2026 рік», за вимогою немайнового характеру, яка заявлена фізичною особою сума судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1331,20 грн.).

Водночас позивачем сплачено судовий збір не у повному розмірі, який встановлений законом, а відтак позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1996,80 грн та долучити докази сплати судового збору. Судовий збір сплачується за наступними платіжними реквізитами:

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору

Отримувач коштів УК у м.Кам`янс./Дніпров.р/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0004636

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу: *;101;_____________ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи(завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття РНОКПП і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи те, що позивачем, при подачі уточненої позовної заяви про встановлення фактів та визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, не в повній мірі сплачено судовий збір, суд приходить до висновку, що уточнену позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 49, 175, 176, 177, 185, 189, 258-260, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю- залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у строк не більше десяти днів з дня отримання ухвали суду виправити недоліки уточненої позовної заяви відповідно до вимог ст. 177 ЦПК.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків, уточнена позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Наталія ЛЕВИЦЬКА