ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 березня 2026 року місто Чернівці справа №725/86/24

провадження №22-ц/822/612/26

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Височанської Н.К., Кулянди М.І., Одинака О.О.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_1 на рішення Чернівецького районного суду міста Чернівців від 18 січня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Чернівецького районного суду міста Чернівців від 18 січня 2024 року позов задоволено повністю.

Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був зареєстрований, 14.05.1995 року Виконавчим комітетом Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, Україна, актовий запис № 05.

Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на його самостійному вихованні та утриманні.

Встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , таким, що самостійно виховує та фінансово утримує неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без участі матері.

Частково не погоджуючись із вказаним рішенням суду, зокрема в частині визначення місця проживання дитини з батьком на його самостійному вихованні та утриманні та в частині встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком неповнолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_5 , інтереси якого представляє ОСОБА_1 сформував в системі «Електронний Суд» 02 березня 2026 року апеляційну скаргу на вказане рішення суду як особою, яка не була залучена до участі у справі, з посиланням на те, що рішення у цій справі стосується їх прав та обов`язків.

В поданій апеляційній скарзі просили поновити строк на оскарження вказаного рішення, посилаючись на те, що листом Державного бюро розслідувань від 25 лютого 2026 року, який ними було отримано 26 лютого 2026 року, проінформовано про наявність у провадженні Чернівецького районного суду міста Чернівців даної справи.

Крім того, у вищезазначеному листі є вимога про участь ІНФОРМАЦІЯ_1 у категорії цивільних справ, предметом розгляду яких є розірвання шлюбу та/або встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини (дітей) батьком, які перебувають в проваджені Чернівецького районного суду міста Чернівців.

Отож, лише 26 лютого 2026 року ІНФОРМАЦІЯ_1 стало відомо про наявність судових рішень, в тому числі і у даній справі, які безпосередньо впливають на їх права та обов`язки оскільки, у разі задоволення позовної вимоги позивача (особи чоловічої статі призовного віку) та встановлення факту самостійного виховання та утримання ним неповнолітньої дитини (дітей) у такої особи виникає право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Також, в поданій апеляційній скарзі просили відстрочити сплату судового збору посилаючись на те, що ними здійснено запит щодо отримання коштів, необхідних для сплати судового збору, у зв`язку з чим на даний час очікується їх надходження на відповідний рахунок. Після отримання коштів, оплату судового збору буде проведено невідкладно, а доказ оплати буде надано суду.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження

За приписами ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно з частиною 2 статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішення питання про поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і поновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ЦПК України.

Під час вирішення питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Поважними причинами пропуску процесуального строку вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення заяви стає неможливим або утрудненим, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Можливість поновлення пропущеного процесуального строку пов`язана із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості (див., зокрема, пункти 74, 75 постанови Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2024 року в справі № 752/8449/20).

У справі «llhan v. Turkey» ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, необхідно звертати увагу на обставини справи.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішення постановлено 18 січня 2024 року.

Апеляційна скарга сформована до суду 02 березня 2026 року, тобто з пропуском строку на оскарження.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 не брав участі у справі в суді першої інстанції та вважає, що ухваленим судовим рішення порушено його права та інтереси.

Листом Державного бюро розслідувань від 25 лютого 2026 року, який ІНФОРМАЦІЯ_6 отриманий та зареєстрований 26 лютого 2026 року за №8285, останнього проінформовано про наявність у провадженні Чернівецького районного суду міста Чернівців даної судової справи.

На час вирішення апеляційним судом питання про поважність причин пропуску ІНФОРМАЦІЯ_6 строку на апеляційне оскарження рішення у даній справі, відсутні докази, які б вказували на можливість апелянта ознайомлення із оскаржуваним рішенням Чернівецького районного суду міста Чернівців від 18 січня 2024 року до 26 лютого 2026 року.

Про існування рішення апелянт дізнався 26 лютого 2026 року, що підтверджується листом Державного бюро розслідувань від 25 лютого 2026 року, а тому був позбавлений можливості оскаржити його у встановлені процесуальним законом строки з незалежних від нього причин.

Апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня ознайомлення апелянтом із рішенням Чернівецького районного суду міста Чернівців від 18 січня 2024 року.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції ІНФОРМАЦІЯ_6 пропустив з поважних причин і такий підлягає поновленню.

Щодо клопотання про відстрочення сплати судового збору

Частиною 1 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з абзацом 2 частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2024 року встановлений в розмірі 3 028 грн.

Підпунктом 3 пункту 1 частини 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду має складати 150 відсотків ставки, що підлягало сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, ІНФОРМАЦІЯ_6 оскаржує рішення суду першої інстанції в частині, щодо двох позовних вимог немайнового характеру.

З урахуванням наведеного судовий збір за подання апеляційної скарги становить 3633,60 грн. (із розрахунку 1211,20 х 2 х 150%).

Оскільки заявник подав апеляційну скаргу в електронній формі, до неї застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи викладене, апелянт за подання апеляційної скарги повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2906,88 грн. (3633,60 грн. х 0,8).

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

За змістом пункту першого частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити сплату судового збору, на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 вже зробила висновок щодо застосування наведених норм. Так, аналізуючи норми частини першої статті 8 Закону № 3674-VI, Велика Палата зазначила, що, суд, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору особам, які не зазначені в статті 5 Закону № 3674-VI [цією статтею визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх судових інстанціях у силу закону відповідно до їх статусу або виходячи із чітко визначеного предмета спору], або у справах із предметом спору, не охопленим цією статтею, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов [передбачених статтею 8] для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Велика Палата Верховного Суду також вказала, що в нормі частини другої статті 132 КАС відсилання до норм Закону № 3674-VI передбачене лише щодо звільнення від сплати судового збору. Це означає, що відповідно до частини першої статті 133 КАС юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Колегія суддів враховуючи ту обставину, що обов`язок зі сплати судового збору покладається саме на ту особу, яка звертається до суду, й суд не може зобов`язати сплатити судовий збір іншу особу, а також те, що станом на момент подання апеляційної у ІНФОРМАЦІЯ_7 відсутні кошти, з метою забезпечення права особи на доступ до суду, приходить до висновку про задоволення вказаного клопотання та відстрочення сплати судового збору у розмірі 2906,88 грн. за подання до суду апеляційної скарги до ухвалення Чернівецьким апеляційним судом судового рішення у цій справі.

Апеляційну скаргу подано до належного суду, особою, що має право на апеляційне оскарження. За формою і змістом апеляційна скарга відповідає ст.356 ЦПК України, що є підставою для відкриття апеляційного провадження.

Учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі у відповідності до вимог ст.360 ЦПК України.

Відповідно до частини 3 статті 359 ЦПК України в ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи.

З урахуванням викладеного, необхідно витребувати матеріали цивільної справи з суду першої інстанції

Керуючись ст.ст.353, 356, 359, 369 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити особі, яка не брала участі у справі ІНФОРМАЦІЯ_1 строк на апеляційне оскарження рішення Чернівецького районного суду міста Чернівців від 18 січня 2024 року у справі №725/86/24.

Клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочення сплати судового збору задовольнити.

Відстрочити ІНФОРМАЦІЯ_1 сплату судового збору у розмірі 2906,88 грн. за подання до суду апеляційної скарги до ухвалення Чернівецьким апеляційним судом судового рішення у справі №725/86/24.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_1 на рішення Чернівецького районного суду міста Чернівців від 18 січня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Зупинити дію оскаржуваного рішення.

В порядку підготовки справи до апеляційного розгляду надіслати особам, які беруть участь у справі та їх представникам копію ухвали про відкриття апеляційного провадження, разом з копією апеляційної скарги з додатками.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на апеляційну скаргу в строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

До відзиву додати докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Витребувати із Чернівецького районного суду міста Чернівців цивільну справу за №725/86/24.

Матеріали цивільної справи надіслати невідкладно до Чернівецького апеляційного суду.

Копію ухвали надіслати суду першої інстанції для виконання в частині витребування справи.

Після надходження матеріалів справи провести її підготовку до апеляційного розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Н.К. Височанська

Судді: М.І. Кулянда

О.О. Одинак