Справа №601/3856/25
Провадження № 2/601/250/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

за участі секретаря судового засідання Польової Ж.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременець в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 601/3856/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 1154803 в розмірі 30 461,87 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,00 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17.10.2020 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 1154803.

В подальшому, у зв`язку з неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати відповідачем зобов`язання, останній ініціював укладення Додаткового договору від 13.11.2020, яким продовжено строк кредитування до 14.12.2020. Відповідач заповнив заявку на сайті з кодом підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначив інформацію щодо реквізитів банківської картки № НОМЕР_1 на яку в подальшому перераховано грошові кошти у розмірі 7000,00 грн.

На умовах Кредитного договору кредитодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 7000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування нею. Строк кредитування 30 днів.

22.02.2021 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» уклали Договір факторингу № 015-220221, згідно якого ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» отримало право грошової вимоги, включно і до відповідача за Договором № 1154803 від 17.10.2020.

21.08.2024 ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» уклали Договір факторингу № 20240821/1, згідно умов якого ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» отримало право грошової вимоги, включно і до відповідача за Договором № 1154803 від 17.10.2020.

Станом на 16.12.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 30 461,87 грн., що складається з:

- 7000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту;

- 19663,00 грн. заборгованість по відсотках (та прострочені відсотки);

- 3798,87 грн. інфляційне збільшення.

Всупереч умовам договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив погашення існуючої заборгованості.

Ухвалою суду від 06 січня 2026 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» не з`явився, однак у прохальній частині позовної заяви просив суд розгляд справи здійснювати у відсутності представника позивача, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення.

02.03.2026 представником відповідача адвокатом Сідоровим В. М. подано до суду клопотання, в якому просить розглянути справу за його відсутності та відсутності відповідача та подає заперечення проти позову. Зокрема, зазначає, що проценти за кредитним договором можуть бути нараховані лише в межах погодженого строку кредитування (до 14.12.2020), а тому їх розмір підлягає зменшенню. Також вважає безпідставними вимоги про стягнення інфляційних втрат з огляду на положення законодавства про споживче кредитування та просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу як неспівмірний зі складністю справи.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України). При цьому заборона на відступлення права вимоги має встановлюватися законом або договором.

Таким чином відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Отже, для стягнення заборгованості за кредитним договором суд на підставі відступлення права вимоги до інших осіб, повинен перевірити на підставі належних та допустимих доказів як факт наявності в Клієнта права вимоги до боржників, так і факт переходу права вимоги до Фактора, зокрема, здійснення повної оплати Фактором Клієнту права вимоги, що переходить.

17.10.2020 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 1154803 про надання коштів на умовах фінансового кредиту (далі Договір).

Згідно п. 1.2. Договору на умовах, встановлених Договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту складає: 7000,00 грн.

Відповідно до п. 1.3. Договору строк кредиту 30 днів.

Тип процентної ставки фіксована. Знижена процентна ставка становить 0,01% процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3 цього Договору, якщо в цей строк клієнт здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом 3 календарних днів, що слідують за датою повернення кредиту. Стандартна процентна ставка становить 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3 цього Договору, якщо клієнт не виконав умови, зазначені в п. 1.4.1. цього Договору (п. 1.4. Договору).

Згідно п. 2.1. Договору кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну карту клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, що має наступні реквізити № НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 3.1. Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Сморж С. В. 17.10.2020, з урахування положень ЗУ «Про електронну комерцію».

13.11.2020 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір № б/н до Договору № 1154803 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 17.10.2020 (далі Додатковий договір).

Відповідно до п. 3. Додаткового договору строк користування кредитом за Договором продовжується на строк, що дорівнює строку, встановленому у п. 1.3. Договору. Дата повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом 14.12.2020. Процентна ставка 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Згідно листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 09.10.2024 №2643_01 17.10.2020 18:57:03 було успішно перераховано кошти на суму 7000,00, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі 69594313.

Тобто, матеріалами справи підтверджено одержання ОСОБА_1 кредитних коштів.

Всупереч умовам Договору, відповідач свого зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 30 461,87 грн.

22.02.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 015-220221, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором № 1154803.

Відповідно до витягу з акту прийому-прийняття реєстру прав вимог № 015-220221/02 від 19.05.2021 ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 26663,00 грн., з яких: 7000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 19 663,00 грн. заборгованість за процентами.

Відповідно п. 4.3. Договору факторингу переуступлені за реєстром права грошових вимог переходять до фактора з моменту підписання сторонами Акта прийняття-передання відповідного Реєстру прав грошових вимог та виконання фактором зобов`язання з передачі клієнтові суми фінансування, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх зобов`язань.

А також, Додатковою угодою № 02 від 19.05.2021 до Договору факторингу № 015-220221 від 22.02.2021 сторонами погоджено, що сума фінансування, відповідно до узгоджених сторонами умов складає 1760928,99 грн. На підтвердження здійснення оплати надано платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 25.05.2021, згідно якої здійснено переказ ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» на суму 1760928,99 грн. на рахунок одержувача ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА».

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість переходу прав вимоги від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «СІРОКО ФІНАНС».

21.08.2024 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» укладено Договір факторингу № 20240821/1, відповідно до умов якого ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» відступило ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором № 1154803.

Відповідно до реєстру прав вимог № 20240821/1 від 21.08.2024 ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 26663,00 грн., з яких: 7000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 19663,00 грн. заборгованість за процентами.

Відповідно п. 2.1.3. Договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками реєстр прав вимог в паперовому вигляді є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги.

Реєстр прав вимог № 20240821/1 від 21.08.2025 підписано сторонами та скріплено їх печатками, що підтверджує передачу Реєстрів прав вимоги, а відповідно, підтверджує те, що Первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв портфель заборгованості боржників та від Первісного кредитора до Нового кредитора переходять права вимоги заборгованостей до боржників і Новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість переходу прав вимоги від ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» до ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф».

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

24.12.2023 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

Зазначеним законом пункт 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» викладено в такій редакції: "У разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але невиключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу,пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.

Суд вважає, що вимога позивача про стягнення із ОСОБА_1 інфляційних витрат в розмірі 3 798,87 грн. є безпідставною, оскільки відповідно до п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» зазначені нарахування підлягають списанню.

Оцінивши надані докази та доводи сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру процентів за користування кредитом. Відповідно до умов споживчого кредиту № 1154803 від 17.10.2020 сума кредиту складає: 7 000,00 гривень. Пунктом 1.3. вищевказаного договору передбачено строк кредиту 30 днів. Відповідно до п. 3.1. Додаткового договору від 13.11.2020 до Договору № 1154803 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.10.2020 строк користування кредитом за Договором продовжується на строк, що дорівнює строку, встановленому п.1.3. Договору. Дата повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом 14.12.2020. Відповідно до п. 1.4.2. договору стандартна процента ставка складає 1,90% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (693,50 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору. Оскільки матеріали справи не містять доказів, що строк дії спірного кредитного договору був продовжений, а відтак відповідачці безпідставно нараховані відсотки поза межами строку дії договору. Тому розмір відсотків за користування кредитом в межах строку дії даного договору (з 17.10.2020 по 14.12.2020) становить 7 847 грн ( 7000 грн. х 1,90% х 59 днів ).

Представник позивача заявив клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

В обґрунтування клопотання зазначив, що між ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та адвокатом Бачинським О.М. укладено договір про надання правової допомоги № 2Ш від 12.12.2025, предметом якого є надання правової допомоги із захисту його прав та інтересів у справі за позовом до ОСОБА_1 . Позивач зобов`язується здійснити оплату наданої адвокатом правової допомоги впродовж 10 днів з моменту постановлення судом рішення суду. За результатами наданої Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Відповідно до положень ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна позиція відображена в п.119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21

Таким чином, суд вважає, що розмір гонорару адвоката у сумі 7000 грн. неспівмірний зі складністю справи, яка відповідно до положень ЦПК України є малозначною, розглядається у порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних у справі матеріалів, а також часом, необхідним представнику позивача для вчинення відповідних процесуальних дій.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу у суму 3000,00 грн. є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 14847 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд наводить наступний розрахунок (14847 х 100) : 30461,87 = 48,74%, тобто позов задоволено на 48,74 %.

Розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 2422 грн. 40 коп. х 48,74 % = 1180 грн. 68 коп., тобто з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1180 грн. 68 коп. судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. 141, 258, 259, 264-265, 280, 281 ЦПК України, суд,

постановив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» (місцезнаходження: м.Львів, вул. С. Бандери, 87 оф. 54, ) суму заборгованості за кредитним договором № 1154803 від 17.10.2020 у розмірі 14 847 (чотирнадцять тисяч вісімсот сорок сім) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» (місцезнаходження: м.Львів, вул. С. Бандери, 87 оф. 54, ) судовий збір у розмірі 1180 грн. 68 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» (місцезнаходження: м.Львів, вул. С. Бандери, 87 оф. 54, ) витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Реквізити сторін:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф», місце знаходження: 79013, м. Львів, вул. С. Бандери, буд. 87, оф. 54, код в ;

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Головуючий: