Справа №:755/3916/25
Провадження №: 2-с/755/3/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2026 р. суддя Дніпровський районний суд м. Києва Марфіна Н.В., розглянувши заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 12.03.2025 року у справі №755/3916/25 за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Туманяна 3», боржник - ОСОБА_1 , про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, та здійснення повороту виконання судового наказу, -

у с т а н о в и л а:

Судовим наказом Дніпровського районного суду м. Києва від 12.03.2025 року у справі №755/3916/25, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Туманяна 3» заборгованість по сплаті внеску на утримання будинку та за витрачену електроенергію на будинкові потреби у розмірі 25304,47 грн, інфляційні витрати в розмірі 6016,67 грн, 3 % річних у розмірі 1828,16 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 302,80 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн., а всього 36953 (тридцять шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) гривні 1 копійку.

Як убачається з матеріалів справи 23.07.2025 року зазначений судовий наказ був виданий стягувачу.

29.12.2025 року до суду надійшла заява боржника про скасування судового наказу та здійснення повороту його виконання, у якій боржниця просить: Поновити строк на подання заяви про скасування виданого Дніпровським районним судом м. Києва судового наказу №755/3916/25 від 12 березня 2025 року; Зупинити всі дії у виконавчому провадженні НОМЕР_2, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Шарковим Олександром Олександровичем на підставі судового наказу у справі №755/3916/25; Скасувати судовий наказ №755/3916/25 від 12 березня 2025 року у повному обсязі; Здійснити поворот виконання судового наказу зобов`язавши ОСББ «Туманяна 3» та приватного виконавця повернути боржнику всі кошти, які були примусово списані з рахунків боржника у банках з 24 грудня 2025 року.

Вимоги заяви мотивовано тим, що боржник категорично не погоджуюся з вказаним наказом та вважає вимоги ОСББ "Туманяна 3" необґрунтованими. Боржник заперечує проти вимог ОСББ "Туманяна 3" у повному обсязі та наголошує на наявності між ним і стягувачем спору про право, оскільки наведені у наказі суми не визнаються, не підтверджені належними та допустимими розрахунками, а тому є необґрунтованими, що відповідно до статті 171 ЦПК України є безумовною підставою для скасування судового наказу. Боржниця зазначає, що лише 24.12.2025 року вона вперше дізналася через мобільні додатки банків АТ КБ "ПриватБанк" та АТ "Державний ощадний банк України" про накладення арешту на її грошові кошти. Зокрема: у мобільному додатку ПриватБанк 24 грудня 2025 року на рахунок боржника НОМЕР_3 накладено арешт за розпорядженням виконавчої служби (номер провадження: НОМЕР_4, сума арешту: 40899,31 UAH); У мобільному додатку Ощадбанк 24 грудня 2025 року на рахунку боржника відмінусовано суму 40889,31 грн. Менеджер Ощадбанку підтвердила, що ці кошти можуть бути списані в будь-який момент за виконавчим провадженням НОМЕР_2. До 24 грудня 2025 року боржниця не отримувала жодного офіційного повідомлення про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 та Постанову про арешт коштів боржника (ВП № НОМЕР_4). Після блокування рахунків 24.12.2025 боржниці вдалося ознайомитися з текстом Постанови про арешт коштів боржника від 24 грудня 2025 року, виданої за відкритим виконавчим провадженням НОМЕР_2 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Шарковим Олександром Олександровичем, лише завдяки наданню Приватбанком посилання на цю постанову, якої наразі боржниця не можу знайти доступною для перегляду ні в "Дія", ні в Автоматизованій системі виконавчого провадження. Боржниця вказує, що зовсім не знала про існування судової справи №755/3916/25 та судового наказу № 755/3916/25 від 12 березня 2025 року, оскільки з березня 2022 року, у зв`язку з розпочатою російською федерацією війною в Україні вона, з метою збереження життя та здоров`я свого неповнолітнього сина, проживає з ним на постійній основі за кордоном. На підтвердження факту тривалого фактичного перебування (проживання) за межами України боржниця надає копії окремих сторінок закордонного паспорта, що містять відмітки про перетин державного кордону після 24 лютого 2022 року, а також скріншоти із електронної системи охорони здоров`я країни її фактичного перебування, що підтверджують її постійне користування медичними послугами. З судовим наказом №755/3916/25 від 12 березня 2025 року, виданим Дніпровським районним судом м. Києва, боржниця ознайомилася лише 28 грудня 2025 року через свій електронний кабінет в системі "Електронний суд", який вона створила 25 грудня 2025 року коли з`ясувала, що таким чином може направити до суду свою заяву про забезпечення позову (про скасування постанови про арешт коштів та зобов`язання припинити неправомірні дії приватного виконавця Шаркова О.О.). Боржниця вказує, що у матеріалах справи №755/3916/25 відсутні докази належного вручення їй судового наказу № 755/3916/25 від 12 березня 2025 року. У системі "Електронний суд", "Дія" відсутні дані про доставку повідомлення сторонам. Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, "Дія" щодо судового наказу №755/3916/25 від 12 березня 2025 року відсутня відмітка про набрання ним законної сили. Виходячи з викладеного, на підставі статті 127 ЦПК України боржниця просить поновити пропущений з поважних причин строк на оскарження судового наказу №755/3916/25 від 12 березня 2025 року. У постанові від 24 грудня 2025 року (ВП № НОМЕР_4) приватним виконавцем Шарковим О. О. вказано судовий наказ від 23 липня 2025 року, тоді як фактично Дніпровським районним судом м. Києва судовий наказ №755/3916/25 видано 12 березня 2025 року. Зазначення приватним виконавцем Шарковим О.О. неправильних реквізитів судового наказу означає відсутність законної правової підстави для примусового виконання, що робить дії Шаркова О.О. незаконними. Накладення арешту та подальше незаконне списання коштів у розмірі 24000,00 грн., яке вже відбулося 25.12.2025 року на підставі судового наказу з невірними реквізитами, є прямим порушенням встановленої законом процедури стягнення. Оскільки фактичне списання суми у розмірі 24000,00 грн. вже відбулося, а також можливі списання коштів з рахунків боржника після 25 грудня 2025 року, скасування судового наказу №755/3916/25 від 12 березня 2025 року є необхідним для відновлення порушених прав та повернення боржнику всіх коштів у повному обсязі на ті рахунки та у тій валюті, як вони були примусово списані. Станом на 28 грудня 2025 року залишається заблокованим валютний рахунок у Приватбанку, а у Ощадбанку кошти у обсязі 40899,31 грн. відображені за мінусом з написом "арешт суми на рахунку", що свідчить про можливі ризики подвійного завдання матеріальних збитків. Боржниця зазначає, що стягувачу було достеменно відомо про наявність між боржником та стягувачем спору про право, що виключає можливість розгляду вимог у порядку наказного провадження. У третьому кварталі 2023 року боржниця зверталася до голови правління ОСББ "Туманяна 3" з письмовим зверненням, у якому повідомила, що фактично не проживає у квартирі і не користується послугами стягувача, квартира не використовується та не здається в оренду. Для підтвердження цього надано відповідні копії сторінок закордонного паспорту боржниці. У цьому зверненні боржниця також просила не нараховувати їй плату за послуги, якими вона фактично не користується через її проживання за кордоном, а також просила надати розрахунок розміру внесків та платежів та належним чином завірені копії рішень загальних зборів ОСББ "Туманяна 3" щодо затвердження розміру внесків та платежів. Однак стягувач не надав належним чином завірені рішення загальних зборів та розрахунок розміру внесків та платежів, а обмежився формальною відповіддю, яка не дозволяє перевірити правомірність та обґрунтованість зазначеної в судовому наказі №755/3916/25 від 12 березня 2025 року заборгованості. Стягувачу було відомо, що боржниця, з метою збереження життя та здоров`я свого неповнолітнього сина, проживає з ним за кордоном, що підстави і розміри нарахувань по сплаті внесків на утримання будинку та за витрачену електроенергію на будинкові потреби є спірними. Попри це, стягувач звернувся до суду саме в порядку наказного провадження, що позбавило боржницю можливості бути вислуханою, надати заперечення та докази, і таким чином порушило баланс процесуальних прав сторін. Наразі у боржниці немає жодних підстав вважати суму основного боргу у розмірі 25304,47 грн. правомірною, а тому нарахування інфляційних витрат (6016,67 грн.) та 3% річних (1828,16 грн.) є абсолютно безпідставними. Витрати на правничу допомогу у сумі 3500,00 грн. є неспівмірними та несправедливими, оскільки стягувач сам спровокував судовий процес.

Вказана заява боржниці про скасування судового наказу та здійснення повороту його виконання передана в провадження судді Марфіної Н.В. згідно Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.02.2026 року.

Вивчивши зміст заяви боржника про скасування судового наказу та здійснення повороту його виконання, додатки до нього, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що заява підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

За змістом ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі. Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача. Заява підписується боржником або його представником. До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Положеннями ст. 169 ЦПК України визначено, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами. Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються фізичній особі - боржнику на адресу, зазначену в документах, передбачених частиною шостою статті 165 цього Кодексу, а боржнику - юридичній особі чи фізичній особі - підприємцю - за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що направлена на адресу боржника копія виданого судом наказу, разом з копією заяви стягувача та доданим до неї документами, повернулась до суду без вручення адресату з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», що згідно усталеної практики Верховного Суду не є належним повідомленням учасника справи.

За змістом поданих боржником скрін-шотів мобільних додатків банків убачається, що 24.12.2025 року боржницею було отримано повідомлення банків про накладення арешту на її рахунки, що відповідає даті постановлення приватним виконавцем постанови про арешт коштів боржника.

Із заявою про скасування судового наказу боржниця звернулась до суду 29.12.2025 року, що в сукупності з наведеними вище обставинами вказує на те, що боржниця у відповідності до вимог ст. 170 ЦПК України, в межах 15 днів з дня отримання нею копії судового наказу подала до суду заяву про його скасування, тобто боржницею не пропущений встановлений законом процесуальний строк для подання відповідної заяви, відтак підстави для вирішення питання про поновлення строку для звернення до суду відсутні.

Положеннями ст. 171 ЦПК України встановлено, що заява про скасування судового наказу не пізніше наступного дня передається судді, визначеному у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу. Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви. У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності, оцінивши наведені заявником підстави для скасування судового наказу, суд приходить до висновку, що судовий наказ Дніпровського районного суду міста Києва від 12.03.2025 року у цивільній справі №755/3916/25, підлягає скасуванню, оскільки заяву про скасування судового наказу було подано в межах строків, визначених ст. 170 ЦПК України та враховуючи ту обставину, що між сторонами вбачається спір щодо розміру заборгованості, який потребує перевірки шляхом дослідження належних та допустимих доказів, що відповідає положенням цивільного процесуального законодавства України, та не може бути вирішено при розгляді справи в порядку наказного провадження.

За ведених обставин виданий судовий наказ підлягає скасуванню.

Стосовно вимог боржниці про зупинення всіх дій у виконавчому провадженні НОМЕР_2 та здійснення повороту виконання судового наказу, суд дійшов наступного висновку.

Положеннями ст. 444 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо скасовано рішення третейського суду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за вказаним рішенням. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується. При вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Разом з цим, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження НОМЕР_2 значиться у стані «Завершено», відтак відсутні підстави для здійснення забезпечення заяви боржниці про поворот виконання судового наказу, оскільки дії по стягненню коштів на підставі спірного судового наказу на теперішній час не вчиняються і не можуть вчинятись у «завершеному» виконавчому провадженні.

Поворот виконання рішення це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть полягає у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із наданих боржницею банківських документів убачається, що 25.12.2025 року з її рахунку було перераховано на адресу приватного виконавця Шаркова О.О. 24000,00 грн.

Будь-яких інших документів про стягнення з боржниці на користь стягувача додаткових сум до вказаних вище коштів, матеріали справи не містять, хоча обов`язок надання відповідних матеріалів суду саме боржницею, передбачений ч. 6 ст. 444 ЦПК України.

Відтак, суд вирішує заяву боржниці про здійснення повороту виконання судового наказу в межах підтвердженої нею суми коштів у розмірі 24000,00 грн.

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року по справі №13-рп/2011 роз`яснено, що інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягнутого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відтак, поворот виконання рішення це повернення сторін виконавчого провадження в первісне становище у зв`язку із скасуванням виконаного рішення суду з метою поновлення їхніх прав.

За своєю суттю поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням (постанова Великої палати Верховного Суду 04.09.2019 року у справі №569/15646/16-ц).

Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

Поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі №336/9595/14, оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суди повинні задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених ст. 382 ЦПК України 2004 року (ст. 445 ЦПК України у редакції з 15 грудня 2017 року), яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

Зважаючи на викладене, враховуючи те, що згідно судового наказу з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСББ «Туманяна 3» фактично стягнуто заборгованість за житлово-комунальні послуги у підтвердженій сумі 24000,00 грн., однак суд дійшов висновку про необхідність скасування судового наказу, наявні підстави для стягнення з ОСББ «Туманяна 3» на користь боржника ОСОБА_1 коштів в розмірі 24000,00 грн. в порядку повороту виконання судового наказу.

Безпідставними є вимоги боржниці щодо повернення грошових коштів не лише стягувачем а й приватним виконавцем, оскільки поворот виконання рішення суду, як спосіб захисту майнових прав боржника, передбачає повернення йому саме стягувачем і лише тих грошових коштів, які були ним безпосередньо одержані за скасованим в подальшому рішенням суду.

Стягнуті в процесі виконання рішення суду витрати виконавчого провадження не є грошовими коштами, які були стягнуті з боржника за рішенням суду (судовим наказом), а є коштами виконавчого провадження, які не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду.

Питання щодо конкретних рахунків на які повертаються кошти, курсової різниці тощо, не входять до меж вирішення судом заяви про поворот виконання судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 150, 169, 170, 171, 259-261, 353-355, 444 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 12.03.2025 року у справі №755/3916/25 за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Туманяна 3», боржник - ОСОБА_1 , про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, та здійснення повороту виконання судового наказу - задовольнити частково.

Судовий наказ Дніпровського районного суду міста Києва від 12.03.2025 року у справі №755/3916/25 за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Туманяна 3», боржник - ОСОБА_1 , про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - скасувати.

Роз`яснити стягувачу Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Туманяна 3» право звернутись до суду з тими ж самими вимогами у спрощеному позовному провадженні.

В порядку повороту виконання судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 12.03.2025 року у цивільній справі №755/3916/25 за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Туманяна 3», боржник - ОСОБА_1 , про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Туманяна 3» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти в сумі 24000 (двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

В іншій частині заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині повороту виконання судового наказу до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали суду складений та підписаний суддею 26.02.2026 року.

Суддя -