Справа № 276/2315/25
Провадження по справі 2/276/227/26
У Х В А Л А

02 березня 2026 року селище Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Бобра Д.О.,

при секретарі судового засідання Свиридок А.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Відповідач подала до суду заяву, в якій просить у задоволенні позову про розірвання шлюбу відмовити, просить надати сторонам шестимісячний строк для примирення з підстав передчасності позову, вважає, що існує можливість примирення подружжя, відновлення сімейних відносин та збереження сім`ї.

Позивач в судове засідання не прибув, про поважні причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення судового розгляду не подавав.

Представник позивача проти заявленого відповідачем клопотання про надання строку на примирення заперечив, зазначив, що позивач ОСОБА_3 не бажає зберігати шлюб із відповідачем, позивач проходить військову службу, вже проживає з іншою жінкою та у них є дитина.

Відповідач підтримала заяву про надання шестимісячного строку для примирення, вважає, що існує можливість їх примирення з позивачем та збереження сім`ї, заперечила повідомлені представником позивача відомості про те, що ОСОБА_3 проживає іншою сімєю та має дитина від іншої жінки.

Згідно із ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згіно із положеннями ст. 112 СК України ууд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Якщо один із подружжя вчинив домашнє насильство, незалежно від стану розгляду порушеного кримінального провадження, цивільної справи або справи про адміністративне правопорушення щодо домашнього насильства, заходи щодо примирення подружжя не вживаються.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадках відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї із сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та наданням сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При призначенні строку на примирення суд враховує думку сторін, конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Враховуючи, що відповідач бажає зберегти сім`ю, сторони мають малолітню дитину, суд вважає, що родина може бути збережена, а подружжя примирено, тому необхідно надати сторонам строк для примирення.

Заперечення представника позивача проти примирення не може бути перешкодою для його встановлення, оскільки судом з`ясовано, що відповідач бажає примиритися і він має право прийняти міри для примирення, а суд зобов`язаний встановити строк для цього незалежно від бажання позивача, оскільки таке примирення не суперечить моральним засадам суспільства.

Окрім того, позивач не з`явився в судове засідання та не повідомив суд про своє особисте ставлення до клопотання відповідача про надання строку на примирення, а представником позивача не надано суду доказів щодо проживання позивача однією родиною з іншою жінкою та наявності у них спільної дитини, які б могли свідчити про недоцільність надання сторонам строку для примирення.

Також, сторона позивача не надала суду доказів щодо вчинення відповідачем домашнього насильства, що б унеможливило надання судом строку для примирення.

Визначаючи строк, який необхідно надати сторонам для примирення, суд враховує, що провадження у справі відкрито 2 січня 2026 року, що свідчить про наявність у відповідача вже 2-х місячного строку для налагодження сімейних відносин, а тому вважає, що для вжиття заходів для примирення буде достатнім надати подружжю строк для примирення протягом двох місяців.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

На підставі ст. 111 СК України, керуючись ст. 251, 253 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Клопотання відповідача задовольнити частково.

Надати сторонам строк для примирення терміном два місяці до 02.05.2026 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити, у зв`язку з наданням сторонам у справі строку для примирення - до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 04.03.2026.

Суддя Д.О. Бобер