Єдиний унікальний номер № 538/2218/25 Провадження № 2-др/538/4/26
У Х В А Л А

24 лютого 2026 року м.Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Кунець М.Г., ознайомившись із заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» Андрущенка Михайла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 538/2218/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова-Нова" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У провадженні Лохвицького районного суду Полтавської області перебувала цивільна справа № 538/2218/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова-Нова" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 16 січня 2026 року позовні вимоги ТОВ «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

18 лютого 2026 року до суду надійшла заява представника позивача ТОВ "Іннова-Нова" Андрущенко М.В. про ухвалення додаткового рішення. Із заяви слідує, що при зверненні до суду, позивач на виконання вимог ст. 175 ЦПК України зазначав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 7422,40 грн. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивач ТОВ "Іннова Фінанс" у позовній заяві вказав, що після ухвалення рішення суду, протягом 5 днів, він подасть до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на правничу допомогу разом із підтвердженням розміру судових витрат (витрат на правничу допомогу), які має сплатити відповідач, а також документи які їх підтверджують.

До того ж, представник позивача зауважив, що судове рішення Лохвицького районного суду від 16.01.2026 у цивільній справі № 538/2218/25 ним отримано 17 січня 2026 року в електронному кабінеті підсистеми "Електронний Суд" об 14 год. 10 хв. (в суботу).

Крім того у зазначеній заяві представник позивача вказав, що 19 січня 2026 року він поінформував позивача про винесене судом рішення у цивільній справі 538/2218/25 та необхідність оплати витрат його послуг за договором про надання правничої допомоги № 06-05/2025 від 06.05.2025, що останнім в подальшому було здійснено.

Поряд з цим, у поданій заяві, представник позивача просив суд визнати поважними причини пропуску ТОВ «Іннова-Нова» (попередня назва ТОВ "Іннова Фінанс") строку на подання заяви про винесення додаткового рішення у справі № 538/2218/25 та поновити його, ухвалити додаткове рішення у вказаній справі і стягнути із ОСОБА_1 судові витрати за надання правової допомоги.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Статтею 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постановах Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19, від 01 вересня 2022 року у справі № 759/13013/14-ц зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Отже, за змістом частини восьмої статті 141 ЦПК України, цей строк є процесуальним.

Зазначений висновок узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 27 березня 2023 року у справі №756/820/20.

Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15).

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 8 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

За приписами ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

За змістом наведених процесуальних норм суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у разі його пропуску з поважних причин.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. І заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Отже, згідно з положеннями ст. 126, ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у випадку неподання доказів витрат протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, якщо причини пропуску цього строку не є поважними.

Вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

З матеріалів справи вбачається, що копію рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 16.01.2026 у справі № 538/2218/25 представник позивача отримав в електронному кабінеті підсиситеми "Електронний Суд" 17.01.2026.

19.01.2026 останній поінформував позивача про винесене судом рішення у справі 538/2218/25 та необхідність оплати витрат його послуг за договором про надання правничої допомоги № 06-05/2025 від 06.05.2025.

Цього ж дня позивач ТОВ "ІННОВА - НОВА" сплатив адвокату Андрущенку М.В. витрати за надання правової допомоги у цій справі відповідно до договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 та заявки № від 02.07.2025 про надання послуг за цим договором, що підтверджується платіжною інструкцією № 5 від 19.01.2026, а також актом від 22.01.2026 № приймання-передачі наданих послуг до Договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025.

Представник позивача в позовній заяві навів попередній розрахунок витрат на правничу допомогу та заявив про намір подати докази понесених витрат на правничу допомогу відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, тобто протягом 5 днів, після ухвалення рішення суду.

Судовий розгляд справи завершено 16 січня 2026 року.

На підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення представник позивача покликається лише на те, що ним рішення суду отримано в Електронному суді 17.01.2026 о 14 годині 10 хвилин у суботу. Інших причин поважності пропущення вказаного строку представник позивача не зазначає.

Із врахуванням викладеного, перебіг строку для подання вказаної заяви у позивача виникло з 18 січня 2026 року по 22 січня 2026 року включно.

Одначе заява про ухвалення додаткового рішення у цій справі надійшла на адресу суду лише 18.02.2026.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Із системного аналізу норм цивільного процесуального закону вбачається, що у випадку неподання заяви та доказів щодо витрат, понесених стороною, протягом п`ятиденного строку, така заява повинна залишатися судом без розгляду, якщо причини пропуску цього строку не є поважними.

Вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

Поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами. Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися, недотримання вимог процесуального закону, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що представником позивача не наведено об`єктивних та поважних причин неможливості вчасного подання ним доказів витрат, які поніс позивач, у зв`язку з розглядом цієї справи.

З огляду на викладене, суд вважає зазначені представником позивача підстави для поновлення пропущеного строку на звернення до суду з відповідною заявою неповажними, тому заяву про ухвалення додаткового рішення слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 14, 83, 126, 127, 133-137, 141, 258-260, 270, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова», Андрущенка Михайла Валерійовича, про ухвалення додаткового рішення у справі № 538/2218/25 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя Мирослава КУНЕЦЬ