Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
346/5594/25: Цивільні справи (з 01.01.2019); Справи позовного провадження; Справи у спорах, що виникають із сімейних відносин, з них; про розірвання шлюбу.
Надіслано судом: 27.02.2026. Зареєстровано: 27.02.2026. Забезпечено надання загального доступу: 02.03.2026.
Дата набрання законної сили: 26.02.2026
Номер судового провадження: 22-ц/4808/436/26
Справа № 346/5594/25
Провадження № 22-ц/4808/436/26
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

Головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Баркова В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чеботаєв Андрій Миколайович, на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, постановлену суддею Калинюком О.П. 15 січня 2026 року в м. Коломия Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач і відповідач уклали 29 липня 1995 року шлюб від якого у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є повнолітньою, та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повноліття ще не досягла.

Згодом стосунки між подружжям зіпсувалися, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин. Відповідач вдавався до погроз позивачці та дочкам, влаштовував сварки, що спонукало її до подання позову про розірвання шлюбу. Однак, під моральним тиском відповідача відмовилась від позову, внаслідок чого її позовна заява ухвалою суду від 17 липня 2025 року залишена без розгляду.

Після зазначених подій ситуація у сім`ї не покращилася, тому вона остаточно вирішила розірвати шлюб з відповідачем.

Зазначила, що однією сім`єю вони не проживають, спільного господарства не ведуть, а подальше спільне життя із збереженням шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Тому просила розірвати шлюб з відповідачем та строк на примирення не надавати.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2026 року призначено подружжю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 два місяці строку на примирення, у зв`язку з чим провадження у справі зупинено на вказаний строк.

Короткий зміст апеляційної скарги

ОСОБА_1 з такою ухвалою не погодилася та подала через свого представника адвоката Чеботаєва А.М. апеляційну скаргу.

Представник апелянта вважає, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про зупинення провадження та надання строку для примирення, неповно з`ясував обставини справи, що мають істотне значення для її правильного вирішення, чим порушив вимоги процесуального закону.

У матеріалах справи наявні доводи позивача про фактичне припинення подружніх відносин з відповідачем, тривале окреме проживання, систематичні погрози та ознаки домашнього насильства, звернення до правоохоронних органів, відсутність волі на примирення. Ці обставини судом належним чином не перевірені та не спростовані.

Представник ОСОБА_1 зазначив, що відповідач не подав відзиву на позовну заяву та не надав доказів, які б спростовували факти домашнього насильства або свідчили про реальну можливість збереження сім`ї. Отже, висновок суду про необхідність примирення грунтується не на доказах, а на припущеннях.

Зазначив, що суд, посилаючись на ч. 1 ст. 111 СК України, проігнорував імперативну норму ч. 2 ст. 111 СК України, яка прямо забороняє вживати заходів до примирення у разі вчинення одним із подружжя домашнього насильства, незалежно від стану розгляду відповідних проваджень. Із часу першого звернення до суду минуло понад шість місяців, однак жодного покращення відносин між сторонами не відбулося. Навпаки, конфлікт поглибився, що свідчить про стійкий та остаточний розлад сімейних відносин і відсутність реальних передумов для примирення.

Вважає, що ухвала суду не відповідає фактичним обставинам справи, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, а також порушує право позивача на своєчасний та ефективний судовий захист.

Тому просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження судом розгляду без застосування заходів щодо примирення подружжя.

Позиція інших учасників справи

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження.

Згідно із частиною другою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з наведеним та на підставі ухвали апеляційного суду про призначення справи до судового розгляду у порядку письмового провадження, перегляд справи в апеляційному порядку здійснено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Застосовані норми права та мотиви суду

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд, як передбачає стаття 111 СК України, вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до частини 7 статті 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 251 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду.

Із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу.

Відповідач ОСОБА_2 через свого представника адвоката Курко М.М. подав суду клопотання про призначення йому і позивачу строку для можливого примирення.

Задовольняючи клопотання відповідача про надання строку на примирення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що суд має вжити заходів для можливого примирення подружжя і у зв`язку з цим суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції врахував підстави для розірвання шлюбу, викладені у позові, а також вищевказані пояснення відповідача, у зв`язку з чим дійшов висновку, що можливість збереження сім`ї не втрачена і їм має бути наданий строк на примирення.

Матеріали справи не містять доказів, що відповідач допускав застосування домашнього насильства до позивачки. Докази на підтвердження таких фактів мали бути подані саме позивачкою.

Колегія суддів наголошує, що надання судом строку для примирення подружжя не суперечить моральним засадам суспільства, не є примушуванням сторін до спільного проживання, втручанням у їх приватне життя, порушенням норм моралі, конституційних прав позивача та принципу добровільності шлюбу, а спрямоване виключно на збереження сімейних відносин, як це передбачено вище зазначеними нормами законодавства. Після його закінчення, якщо примирення не відбудеться, суд вирішуватиме справу по суті заявленого позову. Незгода з цим позивача, про яку він вказує в апеляційній скарзі, за наявності клопотання іншого з подружжя, яка бажає примирення, не є перешкодою для вжиття судом заходів примирення сторін.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, а також те, що відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, а причини, зазначені в позовній заяві позивачем, не дають підстав уважати, що примирення між подружжям неможливе, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про надання терміну для примирення тривалістю 2 місяці та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі, що є обов`язком суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до заперечення факту на примирення, яке є неможливим, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки при вирішенні питання щодо зупинення провадження у справі суд першої інстанції дотримався положень п.4 ч.1 ст. 251 ЦПК України, відповідно до якого суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала, якою було зупинено провадження у справі та надано подружжю строк для примирення, є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374,375,381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чеботаєв Андрій Миколайович, залишити без задоволення, а ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 січня 2026 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

В.М. Барков

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...