З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2026 року м. Тальне
Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:
головуюча - суддя: Воронкова І.Г.
секретар судового засідання: Джуська Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тальне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,
Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши в позові, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, яку вона прийняла як спадкоємець першої черги за законом. Під час оформлення спадкових прав у державній нотаріальній конторі позивачці повідомили, що видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку неможливо, оскільки вона є об`єктом спільної сумісної власності, і частка кожного із співвласників не визначена. За таких обставин вона змушена звертатись до суду з даним позовом.
В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, надали суду заяву, в якій просили справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримують, просили позов задовольнити.
В судове засідання відповідачка не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до яких суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з`явилися, у зв`язку з чим на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши позовну заяву, заяви сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо визнання права власності в порядку спадкування.
Встановлено, що позивачка уклала шлюб із ОСОБА_3 22.04.1978 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 10).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 12), та після його смерті була заведена спадкова справа і позивачка 15.07.2025 року отримала свідоцтво про право на спадщину, а саме на 1/2 будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 11, 19).
Згідно постанови державного нотаріуса від 15.07.2025 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку по АДРЕСА_1 після смерті чоловіка, оскільки земельна ділянка є об`єктом спільної сумісної власності, і частка співвласників не визначена (а.с. 15).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень власниками зазначеної вище земельної ділянки є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 20, 21-27).
Позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину на частину будинку після смерті чоловіка, а на земельну ділянку не має можливості оформити відповідні документи, оскільки вона є обєктом спільної сумісної власності без визначення часток кожного власника (а.с. 13, 14-15, 19-20).
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.
Згідно зі ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачкою набуто право власності в порядку спадкування, а тому за нею має бути визнано право власності на земельну ділянку.
Статтею 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Ч. 2 ст. 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження.
Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, і є всі підстави для задоволення позову та визнання за позивачкою права власності на 1/2 земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка.
Керуючись ст. 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 328, 392, 1217, 1225, 1226, ЦК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.Г. Воронкова