РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 609/1168/25

2/609/130/2026

02 березня 2026 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Катерняк О.М.

з участю секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ під час заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 26 листопада 2025 року ОСОБА_1 (далі позивачка), звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідачка) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, яке залишилось після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями.

2. Позов обґрунтовано тим, що чоловік позивачки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 . На момент смерті ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Разом з ним постійно проживали та були зареєстровані: позивачка ОСОБА_1 дружина, ОСОБА_2 онука. Коли позивачка звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, то отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії і рекомендацію звернутись до суду за захистом своїх прав. У постанові нотаріус Кременецького районного нотаріального округу зазначив, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 неможливо видати свідоцтво про право на спадщину на цілу частку спадкового майна. Позивачка зазначає, що спадщину вона прийняла в установленому законом порядку, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок в нотаріальній конторі не може, а відтак просить визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 28 листопада 2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду на 12 січня 2026 року.

4. Ухвалою суду від 12 січня 2026 року підготовче провадження у справі закрито. Призначено судовий розгляд справи по суті на 09 лютого 2026 року.

5. Ухвалою суду від 09 лютого 2026 року судовий розгляд справи відкладено на 02 березня 2026 року через неявку відповідачки.

6. Сторони в судове засідання не з`явились.

Від позивачки ОСОБА_1 на адресу суду надійшла письмова заява, у котрій остання просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання двічі не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис адресата у рекомендованому повідомленні в вручення поштового відправлення.

Про причини неявки відповідачка суд не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду чи про розгляд справи у її відсутності на адресу суду не скеровувала. Своїм правом на подання відзиву на позов не скористалась.

7. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

8. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

9. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.

10. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

11. Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Шумським відділом ДРАЦС у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції підтверджується, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шумськ Кременецького району Тернопільської області.

12. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області №2-149/2010 від 15 березня 2010 року, окрім іншого, за ОСОБА_3 визнано право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

13. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25969847 від 26.04.2010, виданого Комунальним підприємством «Шумське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що за ОСОБА_3 зареєстровано право власності в цілому на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , на підставі рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 15.03.2010.

14. Згідно із довідкою №59 від 19.08.2025, виданою ФОП ОСОБА_4 про технічні показники об`єкта нерухомого майна, наявність (відсутність) нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту, перепланування слідує, що на об`єкті нерухомого майна не виявлено нового будівництва, реконструкції або інших робіт, що потребують дозвільних документів, та після завершення яких об`єкт підлягав би прийняттю в експлуатацію.

15. У довідці №13.01-10/349 від 07.10.2024, виданій Відділом державної реєстрації Шумської міської ради Тернопільської області міститься інформація про те, що згідно Реєстру територіальної громади ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним на момент смерті зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

16. На підтвердження факту родинних зв`язків із померлим, позивачкою долучено до позовної заяви наступні документи:

- повторне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , видане Шумським відділом ДРАЦС у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яким підтверджується, що Виконавчим комітетом Кордишівської сільської ради Шумського району Тернопільської області 10 лютого 1967 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , актовий запис №2;

- свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане Шумським рай бюро ЗАГС, відповідно до якого слідує, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Шумськ Шумського району Тернопільської області, його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;

- свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане Відділом РАГС Шумської райдержадміністрації Тернопільської області, яким підтверджується, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Шумськ Шумського району Тернопільської області, її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

17. Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим Шумським відділом ДРАЦС у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Шумськ Кременецького району Тернопільської області.

18. Своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №154/02-31 від 31.07.2025 приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Тетяна Віталіївна відмовила позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 по тій причині, що крім неї є спадкоємець згідно ст. 1266 ЦК України ОСОБА_2 , яка спадщину прийняла і має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спадкового майна, оскільки її батько ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

19. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

ІV. Оцінка Суду.

20. Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

21. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

22. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

23. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

24. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

25. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

26. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

27. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

28. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

29. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

30. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

31. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1270 ЦК України).

32. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

33. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

34. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

35. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Так, позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки є його дружиною та у відповідності до ст. 1268 ЦПК України, як така, що на день смерті постійно проживала із спадкодавцем в одному господарстві.

36. Згідно із ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідачка ОСОБА_2 , яка на момент смерті свого діда ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована з ним в одному господарстві, є також спадкоємцем відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України та має право спадкувати ту частку спадщини, яка б належала її батькові сину померлого ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_6 , якби він був живим на час відкриття спадщини. Проте, відповідачка в судове засідання жодного разу не з`явилась, своєї думки стосовно спадкування спірного майна не висловила.

37. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають той з подружжя, який пережив, діти спадкодавця та батьки.

38. За вимогами ст. 328 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

39. Відповідно до абз.3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

В даний час у позивачки виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, як спадкове майно за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

Суд знаходить, що в даних правовідносинах виникнення права власності у позивачки пов`язується з правом спадкування.

40. Нормами статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

41. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

42. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

43. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

44. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивачки ОСОБА_1 , які підлягають захисту, шляхом визнання за позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

45. Позивачка в позовній заяві просила судові витрати залишити за нею.

Керуючись статтями 15, 16, 328, 392, 1216, 1218, 1219, 1220, 1222, 1223, 1258, 1268, 1261, 1266, 1270 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 76, 77, 81, 89, 141, 223, 280, 281 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1.Винести заочне рішення.

2.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

3.Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і складається з права особистої власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 78.9 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

4.Не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК України.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_8 .

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК