Номер провадження6/205/96/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року

Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Кришталь О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню судового наказу, виданого 28.10.2025 року Новокодацьким районним судом міста Дніпра про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

12.12.2025 року до Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшла заява ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню судового наказу, виданого 28.10.2025 року Новокодацьким районним судом міста Дніпра про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Заява обґрунтована тим, що Новокодацьким районним судом міста Дніпра 28.10.2025 року видано судовий наказ про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) батька, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04.08.2025 року до досягнення дитиною повноліття. Заявник просить визнати вказаний судовий наказ таким, що не підлягає виконанню, оскільки дитина ОСОБА_3 проживає з заявником та знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 03.12.2025 року.

19.02.2026 року від представника ОСОБА_2 адвоката Рись Н.Ю. надійшли заперечення на заяву про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. Заперечення обґрунтовані тим, що дитина разом з матір`ю у квітні 2022 року виїхали за кордон України, в Україну не поверталися, що підтверджується довідкою Державної прикордонної служби України від 12.02.2026 року. Дитина мешкає з матір`ю, перебуває на її утриманні, що підтверджено доказами долученими до заяви про видачу судового наказу доказами. Реєстрація дитини з батьком не доводить факт їх спільного проживання та утримання ОСОБА_1 дитини. На підставі викладеного просить у задоволенні заяви відмовити.

Від заявника ОСОБА_1 надійшла заява, у якій просив провести засідання без його участі, вимоги заяви підтримав, просив задовольнити.

Представник ОСОБА_2 адвокат Рись Н.Ю. у запереченнях просила розгляд заяви провести без її участі, в задоволенні заяви відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,слід відмовити з наступних підстав.

У ході розгляду заяви встановлено, що 28.10.2025 року Новокодацьким районним судом міста Дніпра видано судовий наказ по справі № 205/11846/25, яким стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) батька, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04.08.2025 року до досягнення дитиною повноліття, а також стягутнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.

05.11.2025 року представник стягувача отримала судовий наказ.

Станом на дату звернення ОСОБА_1 до суду з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, виконавчий документ не було пред`явлено до виконання.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц).

У заяві ОСОБА_1 просить визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню з причини того, що дитина ОСОБА_3 мешкає з боржником та знаходиться на його утриманні, а стягувач не підтвердила право звертатися до суду щодо стягнення аліментів на дитину.

На підтвердження факту проживання дитини з ним та її утримання ОСОБА_4 надано довідку № 6906 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, відповідно до якою за адресою: АДРЕСА_1 , з 17.11.2025 року зареєстрований ОСОБА_1 , а з 21.11.2025 року його донька ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

З аналізу наведених норм вбачається, що необхідною передумовою виникнення права батьків на отримання аліментів на утримання дитини є її проживання з цим з батьків, а не реєстрація за однією адресою.

Згідно з відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби на адвокатський запит ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виїхали з території України 15.04.2022 року та станом на 12.02.2026 року не поверталися. До заяви про видачу судового наказу стягувачем було надано нотаріально засвідчений переклад документів, що підтверджують, що дитина ОСОБА_3 мешкає у Сполученому королівстві Великої Британії та Північної Ірландії.

Таким чином, судом встановлено, що дитина мешкає з матір`ю.

Враховуючи викладене, підстав для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, у ході розгляду заяви ОСОБА_1 не встановлено.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 247, 260, 353, 432 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню судового наказу, виданого 28.10.2025 року Новокодацьким районним судом міста Дніпра про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитинивідмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.Г. Остапенко

.