КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-вк/824/16/2026
Справа № 824/145/25
У Х В А Л А

02 березня 2026 року

м. Київ

Київський апеляційний суд в складі головуючого судді Кашперської Т.Ц. за участю секретаря судового засідання Діденка А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Кредитної спілки «ЗАРАЗ» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 17 грудня 2025 року у справі № 0312-25/02 за позовом Кредитної спілки «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

В грудні 2025 року до Київського апеляційного суду надійшла заява Кредитної спілки «ЗАРАЗ» (в подальшому - КС «ЗАРАЗ») про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 17 грудня 2025 року у справі № 0312-25/02 за позовом Кредитної спілки «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заявник посилався на те, що 17 грудня 2025 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» ухвалено вказане рішення, яким з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором № КВ-00121/09-21/1712 від 23 вересня 2021 року в розмірі 325437,98 грн. та понесені позивачем витрати на отримання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 36000 грн. Рішення третейського суду отримано позивачем 25 грудня 2025 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 грудня 2025 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

В судове засіданні представник заявника не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, просив задовольнити подану заяву про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки-повідомлення на поштову адресу, однак поштове відправлення повернуто до суду з відміткою Укрпошти про відсутність адресата за вказаною адресою, а тому відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України ОСОБА_1 вважається таким, що отримав судову повістку-повідомлення.

Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 з урахуванням вимог ч. 1 ст. 485 ЦПК України, відповідно до якої неявка у судове засідання належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи сторін чи однієї із сторін, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 вересня 2021 року між КС «ЗАРАЗ» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № КВ-00121/09-21/1712, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику фінансовий кредит у формі кредитної лінії з лімітом в сумі 36371 грн, в межах якого позичальник може отримувати будь-які суми кредиту на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлені цим договором. Плата за користування кредитом становить 66 % річних, тип процентної ставки - фіксована.

Кредитодавець надає позичальнику кредит з цільовим призначенням - створення (початок), розвиток, удосконалення приватної підприємницької діяльності позичальником, кредит за укладеним договором нетє споживчим.

Кредит надається строком на 12 фактичних місяців від дати отримання позичальником кредиту, тобто з 23 вересня 2021 року до 23 вересня 2022 року.

23 вересня 2021 року член КС «ЗАРАЗ» ОСОБА_1 та КС «ЗАРАЗ» підписали третейську угоду, згідно якої спори, щодо правовідносин сторін, що виникають між ними на підставі укладених правочинів, окрім тих, які непідвідомчі розгляду в третейських судах згідно законодавства, вирішуються Постійно діючим Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» відповідно до Закону України «Про третейські суди», регламенту Третейського суду та законодавства України.

ОСОБА_1 умов кредитного договору належним чином не виконував, що призвело до виникнення у нього кредитної заборгованості.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 17 грудня 2025 року у справі № 0312-25/02 позов Кредитної спілки «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «ЗАРАЗ» заборгованість за кредитним договором № КВ-00121/09-21/1712 від 23 вересня 2021 року в розмірі 325437,98 грн. та понесені позивачем витрати на отримання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 36000 грн.

Зазначене рішення третейського суду ОСОБА_1 не виконано, у зв`язку з чим КС «ЗАРАЗ» подала заяву про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення.

Провадження у справах про надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів визначено главою 4 розділу ІХ ЦПК України.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 483 ЦПК України питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Положеннями статті 55 Закону України «Про третейські суди» визначено, що рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Доказів добровільного виконання рішення третейського суду сторонами надано не було.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною третьою статті 485 ЦПК України визначено, що при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених ст. 486 ЦПК України.

У статті 486 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Подібні за змістом положення містяться у частині шостій статті 56 Закону України «Про третейські суди».

Відповідно до норм законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, не здійснюється оцінка законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлюється наявність або відсутність підстав для відмови у задоволенні такої заяви, визначених у статті 56 Закону України «Про третейські суди» і у статті 486 ЦПК України.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Відповідно до ст. 21 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейському суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами або міститься у проспекті цінних паперів (рішенні про емісію цінних паперів), що передбачає призначення адміністратора за випуском облігацій, чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

У пункті 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» встановлено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Договір, у тому числі кредитний, укладений на задоволення особистих потреб фізичної особи і не пов`язаний з підприємницькою діяльністю такої фізичної особи чи виконанням нею обов`язків як найманим працівником, є споживчим і наявність судового спору щодо цього договору не впливає на його характер як споживчого, відтак і сам спір у будь-якому випадку стосується прав сторони договору як споживача, а вирішення такого спору, незалежно від його ініціатора, має ґрунтуватися та враховувати вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише фізична особа, котра придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Цей Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року у справі № 185/7494/15-ц (провадження № 61-48719св18) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 березня 2020 року у справі № 6-325/11 (провадження № 61-45834св18)).

У справі, що розглядається, зміст кредитного договору № КВ-00121/09-21/1712 від 23 вересня 2021 року свідчить, що цільовим призначенням отримання кредиту було створення (початок), розвиток, удосконалення приватної підприємницької діяльності, без мети використання кредитних коштів на придбання, замовлення товарів та/або продукції для особистих потреб, тобто не для споживчих потреб; рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 17 грудня 2025 року у справі № 0312-25/02 позов Кредитної спілки «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «ЗАРАЗ» заборгованість за кредитним договором № КВ-00121/09-21/1712 від 23 вересня 2021 року в розмірі 325437,98 грн. та понесені позивачем витрати на отримання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 36000 грн., відомостей про оскарження ОСОБА_1 вказаного рішення третейського суду у матеріалах справи немає, інших обставин (крім не підвідомчості спору третейському суду за ознакою належності цієї справи до спорів щодо захисту прав споживачів), визначених статтею 486 ЦПК України, як підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, суд не встановив.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що зазначена справа була підвідомча третейському суду відповідно до Закону України «Про третейські суди», третейський суд мав відповідну компетенцію для розгляду даної справи та мав відповідний обсяг повноважень за третейською угодою, укладеною 23 вересня 2021 року між КС «ЗАРАЗ» та ОСОБА_1 .

Суд встановив, що заява про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду подана заявником у межах строку, встановленого ч. 2 ст. 483 ЦПК України. Рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, і питання, вирішені судом, не виходять за межі третейської угоди. Докази, що третейська угода визнана недійсною, також відсутні, склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідає вимогам закону, рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів відповідно до закону, питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, не вирішувались.

За таких обставин, матеріали справи не містять доказів наявності підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, перелік яких зазначений у ст. 486 ЦПК України.

Оскільки суд приходить до висновку про задоволення заяви Кредитної спілки «ЗАРАЗ» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 17 грудня 2025 року у справі № 0312-25/02, на підставі положень статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «ЗАРАЗ» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1514 грн.

За правилами ч. 1 ст. 487 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду суд постановляє ухвалу про видачу виконавчого листа або про відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Оскарження в апеляційному порядку ухвали про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду нормами чинного ЦПК України не передбачено.

Висновок про неможливість оскарження ухвали суду про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2743цс15, та неодноразово підтверджено Верховним Судом, зокрема, в ухвалах Верховного Суду від 17 січня 2019 року у справі № 796/186/2018 (провадження № 61-47272ав18), від 30 січня 2020 року у справі № 796/51/2018 (провадження 61-8589ав19), від 04 квітня 2022 року, у справі № 824/2/22 (провадження № 61-2910ав22), від 27 жовтня 2022 року, у справі № 824/64/22(провадження № 61-10565ав22).

Керуючись статтями 141, 260 - 261, 483- 487 ЦПК України, статтями 6, 55, 56 Закону України «Про третейські суди», суд,

у х в а л и в :

Заяву Кредитної спілки «ЗАРАЗ» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 17 грудня 2025 року у справі № 0312-25/02 за позовом Кредитної спілки «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 17 грудня 2025 року у справі № 0312-25/02 за позовом Кредитної спілки «ЗАРАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Кредитної спілки «ЗАРАЗ» (м. Київ вул. Віктора Забіли, 5 оф. 122 ) стягнуто:

заборгованість за кредитним договором № КВ-00121/09-21/1712 від 23 вересня 2021 року в розмірі 325 437,98 грн;

понесені позивачем Кредитною спілкою «ЗАРАЗ» витрати на отримання правової допомоги у розмірі 36 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «ЗАРАЗ» судовий збір в розмірі 1514 грн.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: Кашперська Т.Ц.