Справа № 562/494/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 року суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Чорний І.А., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому провисть позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2026 року у справі №562/294/26 роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів.Виділено в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. Позовну заяву в цій частині передано до канцелярії суду для здійснення реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, після чого їй присвоєно №562/494/26.

Проте, у відповідності до ч.9 ст.187 ЦПК України позовна заява не може бути прийнята до розгляду Здолбунівським районним судом Рівненської області та підлягає направленню за підсудністю з наступних підстав.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 2346898 від 16.12.2026 встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою недопущення порушення правил територіальної юрисдикції (підсудності) розгляду даної справи, усунення сумнівів щодо вірного зазначення адреси зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача і недопущення порушення його прав, суд скерував запит до Мінсоцполітики для надання відомостей з ЄІБД ВПО щодо відповідачки ОСОБА_2 .

Відповідно до відповіді Мінсоцполітики з ЄІБД ВПО №2603-6971/03-26 від 19.02.2026 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно до норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Відповідно до положень ЦПК України, така категорія справ, як позбавлення батьківських прав, не передбачає альтернативну підсудність. Відтак, справа підлягає розгляду за правилами загальної підсудності (за місцем реєстрації відповідача).

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Територіальна підсудність Здолбунівського районного суду Рівненської області не поширюється на АДРЕСА_3 .

Враховуючи місце проживання відповідачки, справа підсудна Новомиргородському районному суду Кіровоградської області (вулиця Соборності, 157, м. Новомиргород, Кіровоградська область, 26000)

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленомустаттею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленомустаттею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Оскільки спір у даній справі виник щодо позбавлення батьківських прав, що не віднесений до переліку справ, підсудність яких визначається за вибором позивача, положення чинного процесуального законодавства та зміст спірних правовідносин не надають право позивачу обирати на власний розсуд суд, який має розглядати його позовну заяву.

Розгляд справи судами з порушенням правил підсудності є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 369/238/15-ц (провадження № 14-117цс18)).

Враховуючи те, що місце проживання відповідачки не відноситься до територіальної підсудності Здолбунівського районного суду Рівненської області, з метою недопустимості порушення правил щодо підсудності, та з метою розгляду справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, суд приходить до висновку про необхідність направити за підсудністю цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області (вулиця Соборності, 157, м. Новомиргород, Кіровоградська область, 26000).

Керуючись ст.ст.27, 28, 31,32,258,260 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу №562/494/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, передати на розгляд Новомиргородському районному суду Кіровоградської області (вулиця Соборності, 157, м. Новомиргород, Кіровоградська область, 26000) за підсудністю.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя І.А. Чорний