Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Блащука А.М.,

за участі секретаря судового засідання - Пащелопи Д.Р.,

представника позивача - Гавриленко Я.С.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Рудик Яніна Анатоліївна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Рудик Яніна Анатоліївна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначила, що 23 березня 2024 року у своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 помер батько позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19 серпня 2025 року позивачем було подано до Приватного нотаріуса Київського, міського нотаріального округу Рудик Яніни Анатоліївни завірену 18.07.2025 року) віцеконсулом Генерального консульства України в ОСОБА_3 . Дрогомирицьким заяву про прийняття спадщини.

На що позивач отримала відмову з посиланням на те, що позивачем пропущено 6 місячний строк для прийняття спадщини після смерті її батька та роз`яснено, що позивачка має право звернутись до суду для поновлення строку для прийняття спадщини.

Позивач не мала можливості подати Заяву про прийняття спадщини за двох обставин.

Перша, позивач перебувала на великій відстані від місця проживання спадкодавця та спадкового майна. З 03 травня 2022 року позивачка в зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації виїхала на постійне місце проживання на час агресії до Федеративної республіки Німеччини. Що підтверджується Довідками про місце проживання позивачки та її чоловіка з 03 травня 2022 року в м. Браке (Нижній Везер) Федеративної республіки Німеччина (ФРН) за 1760 (одна тисяча сімсот шістдесят) кілометрів до м. Києва.

Друга, хвороба чоловіка, який не може себе обслуговувати, пересуватись та відповідно за яким необхідний цілодобовий нагляд, що унеможливлювало відлучення від нього більше ніж на 1-2 години, чого не достатньо навіть для поїздки до найближчого консульства або посольства України у Федеративній республіці Німеччина. Що підтверджується тим, що відповідно до даних Остаточного виписного епікризу від 26.02.2025 клініки Дельме у Федеративній республіці Німеччині у 2020 році чоловік позивача ОСОБА_4 переніс-інсульт та при надходженні до клініки пересувався в інвалідному візку (після інсульту).

Відповідно до Експертного висновку для визначення потреби в догляді згідно СК XI Управління медичних послуг Нижньої Саксонії та Бремену від 29.08.2023 отриманий задля встановлення надання чоловіку позивачки ОСОБА_5 послуг з догляду за ним, ОСОБА_4 у січні 2022 року, знаходячись на території України, переніс інсульт, була проведена операція на черепі, на дату складання зберігається порушення мови, розлади пам`яті та сну.

На даний час позивач є такою, яка не подала заяву про прийняття спадщини, та вважається такою, що не прийняла спадщину, що порушує її права як спадкоємця.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2025, головуючим суддею у справі визначено Блащука А.М.

Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 17.09.2025 відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 16.12.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Повідомлена належним чином.

Представник позивача, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився причини неявки суду не повідомив. Повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився причини неявки суду не повідомив. Повідомлений належним чином.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках та відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 25.03.2024), який є батьком ОСОБА_1 .

Факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 від 12.05.1971, виданого Жовтневим р/в ЗАГС м. Києва.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_3 від 18.01.1997 після реєстрації шлюбу Прізвище ОСОБА_6 змінено на ОСОБА_6.

19 серпня 2025 року позивачем було подано до Приватного нотаріуса Київського, міського нотаріального округу Рудик Яніни Анатоліївни завірену 18.07.2025 віцеконсулом Генерального консульства України в Гамбурзі (ФРН) Б.Я . Дрогомирицьким, заяву про прийняття спадщини.

19.08.2025 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу позивачем отримано відмову з посиланням на те, що позивачем пропущено 6 місячний строк для прийняття спадщини після смерті її батька та роз`яснено, що позивач має право звернутись до суду для поновлення строку для прийняття спадщини.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За таких обставин, позивач має право на спадкування майна після смерті померлого ОСОБА_2 за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 Постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом встановлено, що позивач 19 серпня 2025 року подала до Приватного нотаріуса Київського, міського нотаріального округу Рудик Яніни Анатоліївни завірену 18.07.2025 віцеконсулом Генерального консульства України в ОСОБА_3 . Дрогомирицьким, заяву про прийняття спадщини.

Позивач не мала можливості подати Заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк за двох обставин.

Перша, позивач перебувала на великій відстані від місця проживання спадкодавця та спадкового майна. З 03 травня 2022 року позивачка в зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації виїхала на постійне місце проживання на час агресії до Федеративної республіки Німеччини. Що підтверджується Довідками про місце проживання позивачки та її чоловіка з 03 травня 2022 року в м. Браке (Нижній Везер) Федеративної республіки Німеччина (ФРН) за 1760 (одна тисяча сімсот шістдесят) кілометрів до м. Києва.

Друга, хвороба чоловіка який не може себе обслуговувати, пересуватись та відповідно за яким необхідний цілодобовий нагляд. Зазначене підтверджується документами які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до відповіді на адвокатський запит Приватного нотаріуса Київського, міського нотаріального округу Рудик Яніни Анатоліївни від 29.12.2025, станом на 29.12.2025 згідно даних Спадкового реєстру спадкова справа на території України після смерті та стосовно спадщини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 не заводилася, що підтверджується даними Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 29.12.2029. Будь які особи, крім ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Рудик Яніни Анатоліївни не подавали.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що позивачем пропущено визначений законом шестимісячний строк з незалежних від неї причин.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно положень ст. ст. 77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, визнавши обставини, в період строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними причинами та такими, що створили істотні труднощі для вчасного звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому, суд дійшов висновку про задоволення позову та наявності підстав для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в 3 місяці.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 280-282, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Рудик Яніна Анатоліївна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Визнати строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , пропущений позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , таким, що був пропущений з поважної причини.

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України в м. Києві 28.02.1997, додатковий строк - З (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повне найменування сторін по справі:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України в м. Києві 28.02.1997, адреса проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ;

відповідач - Київська міська рада, 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 36. ;

третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рудик Яніна Анатоліївна, Свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 6398 01033, м. Київ вул. Паньківська, буд. 20/82 прим. 127.

Суддя А.М. Блащук