Справа № 635/5070/25
Провадження № 2/635/1932/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бобко Т.В.,

секретар судового засідання Загайко Г.Я.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Статівка Олександр Євгенович,

відповідач Циркунівська сільська військова адміністрація Харківського району Харківської області,

треті особи:

приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Слюсар Людмила Олександрівна,

ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Циркунівської сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області, треті особи: приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Слюсар Людмила Олександрівна, ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом, яким просить визначити їй додатковий строк тривалістю у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила таке.

Так, позивач ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_5 ) народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Харкові, її батьками є: ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 одружилися 30 липня 1999 року, після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

Позивач ОСОБА_1 має рідного брата ОСОБА_2 , який з 25 грудня 2015 року зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

У травні 2022 року у зв`язку з розпочатою 24 лютого 2022 року широкомасштабною збройною агресією та вторгненням РФ на територію України, внаслідок чого РФ здійснювалися систематичні обстріли міста Харкова, позивач ОСОБА_1 вимушена була залишила своє місце проживання у місті Харкові та тимчасово виїхала проживати до Львівської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 74 роки помер батько позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,250 га, кадастровий номер :00:001:0390, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), які належали спадкодавцю ОСОБА_4 на праві власності.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є лише його діти, тобто донька ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 , оскільки шлюб із дружиною ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за рішенням суду був розірваний ще у 1988 році, а батьки спадкодавця ОСОБА_4 вже давно померли.

Після смерті ОСОБА_4 та відкриттям у зв`язку з цим спадщини на вищевказане спадкове майно, між його дітьми, тобто позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було вирішено, що у зв`язку введенням на території України військового стану, постійними обстрілами міста Харкова та Харківської області, внаслідок чого позивач ОСОБА_1 на час війни виїхала з міста Харкова та мешкала на великій відстані у Львівській області, спадщину буде приймати ОСОБА_2 , який залишається проживати у місті Харкові, оскільки позивач ОСОБА_1 після похорон батька негайно повернулася до Львівської області.

18 квітня 2025 року після повернення до міста Харкова позивачу ОСОБА_1 від свого брата ОСОБА_2 стало відомо, що у встановлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини він відповідну заяву нотаріусу про прийняття цієї спадщини не подав та спадщину фактично не прийняв, оскільки ще на початку війни у квітні 2022 року йому від знайомого, у якого загинули рідні, стало відомо, що на час війни строки на подання заяви про прийняття спадщини були на законодавчому рівні зупинені до закінчення воєнного стану, тому він вирішив подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини після закінчення воєнного стану, після отримання можливості оглянути спадковий будинок, який перебуває у зоні, де велися та до цього часу ведуться бойові дії. При цьому, позивачу ОСОБА_1 та її брату ОСОБА_2 не було відомо, що вищевказана норма чинного законодавства про те, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється, в подальшому була скасована, та відповідну заяву про прийняття спадщини необхідно було подавати протягом шести місяців після смерті батька. На даний час ОСОБА_2 взагалі не бажає приймати спадщину після батька.

Оскільки позивач ОСОБА_1 , хоча і була спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого батька ОСОБА_4 , була впевнена, що спадщину у встановлений шестимісячний строк буде приймати її брат ОСОБА_2 , а у зв`язку з тим, що РФ 24 лютого 2022 року розпочала військову агресію проти України та на території України був введений воєнний стан, тому вона також була впевнена в тому, що перебіг строку на подання заяви про прийняття спадщини зупинено. Крім того, позивачці було відомо, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупинився, тому вона у встановлений частиною 1 статті 1270 ЦК України шестимісячний строк з часу відкриття спадщини відповідну заяву нотаріусу про прийняття спадщини не подавала.

Лише дізнавшись 18 квітня 2025 року про те, що була скасована зазначена постанова Кабінету Міністрів України, та що її брат ОСОБА_2 у встановлений шестимісячний строк не подав заяву про прийняття спадщини після смерті їх батька, позивач ОСОБА_1 в цей же день, тобто 18 квітня 2025 року, звернулася до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Слюсар Л.О. с заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, яке залишилося після смерті її батька ОСОБА_4 .

За результатами розгляду вищевказаної заяви позивача ОСОБА_1 від 18 квітня 2025 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Слюсар Л.О. була ухвалена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Отже, шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 пропустила через вищевказані поважні причини, тобто у зв`язку з тим, що вона була впевнена, що спадщину у встановлений шестимісячний строк буде приймати її брат ОСОБА_2 , що у наслідок розпочатої 24 лютого 2022 року збройної агресії РФ проти України та введенні на території України воєнного стану, вона вимушена була виїхати з міста Харкова та тривалий час проживала на великій відстані від знаходження спадкового майна, а також позивачу ОСОБА_1 було відомо, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупинився, тому вона у встановлений частиною 1 статті 1270 ЦК України шестимісячний строк з часу відкриття спадщини відповідну заяву нотаріусу про прийняття спадщини і не подавала.

Аргументи учасників справи

31 грудня 2025 року від представника відповідача Циркунівської сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області Сікаленка М.В. надійшло клопотання, в якому представник відповідача просить суд розглядати справу без участі представника Циркунівської сільської військової адміністрації та ухвалити рішення на підстави документів, що містяться у матеріалах справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 не заперечував та просив суд визначити позивачу ОСОБА_1 додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_4 ..

Третя особа приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Слюсар Л.О. пояснень щодо позову до суду не надала.

Участь у справі сторін та інших учасників справи

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі та просила його задовольнити.

Представник позивача адвовокат Статівка О.Є. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача, просив суд задовольнити позов та визначити позивачу додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача Циркунівської сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області Сікаленко М.В. надав до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та ухвалити рішення на підставі документів, що містяться у матеріалах справи.

Третя особа приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Слюсар Л.О. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову ОСОБА_1 .

Рух справи

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 липня 2025 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 липня 2025 року задоволені клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Статівки О.Є. про витребування доказів та виклик свідків, витребувано у приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Слюсар Л.О. належним чином завірену копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 серпня 2025 року, підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 листопада 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Слюсар Л.О., про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини замінено неналежного відповідача Територіальну громаду в особі Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області на належного відповідача Циркунівську сільську військову адміністрацію Харківського району Харківської області, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 .

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12 вересня 2023 року.

ОСОБА_4 є батьком позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 23 січня 1975 року.

Згідно із свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 30 липня 1999 року Московським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , після одруження позивач змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_9 ».

ОСОБА_4 є батьком третьої особи ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 04 липня 1980 року.

Рішенням Московського районного народного суду по справі № 2-3І85 розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

На час смерті ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до листа начальника Циркунівської сільської військової адміністрації Сікаленка М.В. № 01-28/661 від 21 квітня 2025 року, на запит приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Слюсар Л.О. № 59/02-14 від 18 квітня 2025 року щодо оформлення спадкової справи, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований на день його смерті, за вищевказаною адресою більше не зареєстровано жодної особи.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_5 від 27 жовтня 2023 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, на підставі рішення виконкому Русько-Тишківської сільської ради № 106 від 09 вересня 2003 року право власності на будинок АДРЕСА_2 зареєстровано в 1/1 частках за ОСОБА_4 .

Відповідно до витягну з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право приватної власності на земельну ділянку за кадастровим номером :00:001:0390, площею 0,25 га зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі рішення Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки від 24 вересня 2020 року.

Згідно з матеріалами спадкової справи, спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 18 квітня 2025 року звернулася до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Слюсар Л.О. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_4 .

На підставі заяви ОСОБА_1 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Слюсар Л.О. була заведена спадкова справа № 25/2025 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Слюсар Л.О. за вхідним № 78/02-31 від 23 травня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим що остання пропустила строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 1270 ЦК України, та вважається такою, що не прийняла спадщину відповідно до статті 1272 ЦК України.

Крім того, позивачем надано до суду акти на ритуальні послуги та предмети ритуального призначення після смерті ОСОБА_4 , замовником яких був ОСОБА_2 .

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частинами 1,3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1статті 1270 ЦК України).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, та триває по цей час.

З початку повномасштабної війни законодавцем було запроваджено правило зупинення на весь час дії воєнного стану перебігу шестимісячного строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття.

Так, згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в первісній редакції від 06 березня 2022 року на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

У подальшому були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 та роз`яснення Міністерства юстиції України від 11 липня 2022 року, за змістом яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці.

Постановою Кабінету Міністрів України № 469 від 09 травня 2023 року пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 виключено. Зміни набрали чинності 18 червня 2023 року.

Проте, правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються ЦК України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України.

Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270,1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина 2 статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина 3 статті 1272 ЦК України).

Законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини.

Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.

Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21, від 21 червня 2023 року у справі № 175/1404/19.

За змістом частин 1 та 3 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17.

Отже, правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Як свідчить тлумачення частини 3 статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини відносяться причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця таких перешкод для подання заяви не було, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Оцінка причин пропуску строку на предмет поважності лежить в площині дискреційних повноважень суду, оскільки базується безпосередньо на наданих сторонами та наявних в матеріалах справи доказах та встановлених в ході судового розгляду обставинах.

Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Як встановлено судом, спадкодавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже останній день шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини припав на 06 березня 2024 року.

З відповідною заявою до нотаріуса позивач звернулася лише у квітні 2025 року, тобто з пропуском строку понад 1 рік.

Як зазначає позивач, протягом цього часу вона як спадкоємець за законом не подавала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини через те, що вона на момент відкриття спадщини та до квітня 2025 року проживала зі своєю сім`єю у Львівській області, весь цей час вона була впевнена, що за домовленістю із братом ОСОБА_2 спадщину у встановлений строк буде приймати останній. її брат Крім того, на її поведінку щодо прийняття спадщини вплинули запровадження воєнного стану та активні бойові дії на території Харківського району, де перебуває спадкове майно. Крім того, її брат запевнив її, що у зв`язку зі змінами у законодавстві та запровадженням воєнного стану строк на подання заяви про прийняття спадщини був зупинений, саме таку інформацію йому повідомив його товариш після консультації з нотаріусом.

Саме такі обставини повідомили допитані у якості свідків в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_10 .

Введення воєнного стану на території України, постійній обстріли села Черкаські Тишки Харківського району Харківської області у період з 24 лютого 2022 року і по день звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, де розташовано спадкове майно, є загальновідомою обставиною. Такі обставини, а також виїзд позивача та її проживання у Львівській області протягом всього строку на прийняття спадщини, що знаходиться на значній відстані від місця відкриття спадщини, слід розцінювати як об`єктивну перешкоду, яка істотно перешкоджала позивачу здійснити передбачені законом дії щодо прийняття спадщини після смерті батька.

Так, встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 припав на повномасштабну військову агресію РФ проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року. Також у цей період існувала невизначеність національного законодавства щодо строків прийняття спадщини в умовах воєнного стану.

При цьому із пояснень позивача та третьої особи, які давали пояснення в якості свідків, об`єктивно вбачається, що позивач добросовісно та відверто розраховувала на вчинення її братом дій щодо прийняття спадщини, а також на дію постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» щодо зупинення строку для прийняття спадщини.

Крім того, надаючи оцінку поважності причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини суд також враховує ту обставину, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини не є значним, спадкове майно знаходиться в зоні активних бойових дій, більш того, спадкоємці вважали, що діють у відповідності до вимог чинного законодавства, керуючись положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», розуміючи для себе, що встановлений законом строк для прийняття спадщини зупинений, що було цілком логічним в умовах воєнного стану.

Так, дійсно, постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», оцінку якої було надано Верховним Судом, про що зазначено вище у рішенні, до 09 травня 2023 року було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється.

Верховний Суд в постанові від 18 січня 2023 року у справі № 580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.

Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону».

Встановивши наведені обставини, керуючись принципом пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд висновує про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного і керуючись статтями 3, 4, 12, 13, 81, 247, 263-265 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Циркунівської сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області, треті особи: приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Слюсар Людмила Олександрівна, ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовільнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 - три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Циркунівська сільська військова адміністрація Харківського району Харківської області, місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, село Циркуни, вулиця Соборна, будинок № 26, .

Третя особа: приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Слюсар Людмила Олександрівна, місцезнаходження: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_7 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 : ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 .

Суддя Т.В. Бобко