КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4101/20
Провадження № 6/488/25/26
УХВАЛА

Іменем України

25.02.2026 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,

при секретарі Коваль А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс», де заінтересованими особами виступають: АТ КБ «ПриватБанк», Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, боржник: ОСОБА_1 про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого документу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

13.02.2026 року заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс», в особі представника Шафігіної В.Р. звернулось до Корабельного районного суду м. Миколаєва з заявою про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого документу, де заінтересованими особами виступають: АТ КБ «ПриватБанк», Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, боржник: ОСОБА_1 про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого документу, в якій просив суд замінити сторону стягувача у виконавчому листі по справі №488/4401/20, провадження №2/488/779/21 з АТ «КБ «ПриватБанк» (, адреса: 49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги 50) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» (, адреса: 04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, 28А) та видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» дублікат виконавчого листа.

13.01.2026 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи раніше визначеному складу суду визначено головуючого суддю Чернявську Я.А.

Обґрунтовуючи заяву представник заявника вказав, що між ПАТ КБ «ПриватБанк та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким останньому було надано грошові кошти на споживчі цілі та встановлений графік повернення їх. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконував, тому АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22.06.2021 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 задоволений частково, вказаним рішення стягнуто з відповідача заборгованість за тілом кредиту, яка в тому числі є заборгованістю за простроченим тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 23.03.2010 року в розмірі 9 999,01 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до суми задоволених позовних вимог в розмірі 1 648,68 грн.

На виконання вказаного судового рішення Корабельним районним судом міста Миколаєва 30.07.2021 року видано виконавчий лист у справі № 488/4101/20 провадження № 2/488/779/21. Вказаний виконавчий лист було звернуто до примусового виконання.

22 серпня 2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» укладено Договір факторингу № 8-22-08/2025, за яким було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором Відповідача. Таким чином кредитора по договору було змінено з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «Капіталресурс».

Окрім того, заявник вказав, що кредитний договір Відповідача на момент звернення Заявника з даною заявою є дійсними та не оскаржувались сторонами по справі.

Щодо видачі дубліката виконавчого листа зазначає, що 28.02.2025 року державним виконавцем ВДВС ВП № 67452803 було завершено, оригінал вищевказаного Виконавчого листа направлено стягувачу.

Станом на теперішній час оригінал вищевказаного Виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження жодних відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з Боржника на підставі вищевказаного виконавчого листа немає.

Заявник стверджує, що ТОВ «Капіталресурс» на даний час у зв`язку з відсутністю виконавчого документу не може реалізувати свої права, як стягувача, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду з даною заявою.

Позиції учасників справи

Сторони в судове засідання не з`явились, що в порядку ст. 442 ЦПК України не перешкоджає подальшому розгляду заяви та не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Представник заявника у поданій заяві просив суд справу розглянути у їх відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22.06.2021 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 задоволений частково, вказаним рішення стягнуто з відповідача заборгованість за тілом кредиту, яка в тому числі є заборгованістю за простроченим тілом кредиту за кредитним договором № б/н від 23.03.2010 року в розмірі 9 999,01 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до суми задоволених позовних вимог в розмірі 1 648,68 грн.

На виконання вказаного судового рішення Корабельним районним судом міста Миколаєва 30.07.2021 року видано виконавчий лист у справі № 488/4101/20 провадження № 2/488/779/21.

В матеріалах справи міститься розписка представника позивача АТ КБ «ПриватБанк», з якої вбачається, що 19.08.2021 року останній отримав копію рішення суду та виконавчий лист. Вказаний виконавчий лист було звернуто до примусового виконання.

22 серпня 2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» укладено Договір факторингу № 8-22-08/2025, за яким було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором ОСОБА_1 . Таким чином кредитора по договору було змінено з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «Капіталресурс».

Отже, до ТОВ «Капіталресурс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н від 23.03.2010р.

Таким чином, ТзОВ «Капіталресурс» набуло статусу нового кредитора - стягувача з примусового виконання виконавчого листа, виданого 30.07.2021 року Корабельним районним судом м. Миколаєва у цивільній справі № 488/4101/20, провадження № 2/488/779/21.

Також встановлено, що на виконанні у Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 67452803.

28.02.2025 року Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №67452803 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, однак копію вищезазначеної постанови разом з виконавчим документом стягувачем не отримано.

Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що виконавче провадження №67452803 завершене.

Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження також вбачається, що відкриті виконавчі провадження з примусового виконання рішення суду у цивільній справі №488/4101/20 щодо боржника ОСОБА_1 відсутні.

При цьому судом встановлено, що рішення суду станом на момент розгляду заяви не виконане, заборгованість з боржника не стягнута, а виконавчий лист повторно до примусового виконання не пред`являвся.

Вищевикладене свідчить про втрату оригіналу виконавчого листа, виданого 30.07.2021 року Корабельним районним судом м. Миколаєва у цивільній справі № 488/4101/20, провадження № 2/488/779/21.

Мотиви суду

Щодо заміни сторони стягувача

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до п. 1 частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст. 55 ЦПК України вбачається, що заміна особи на правонаступника можлива у таких випадках: у разі смерті фізичної особи; у разі припинення юридичної особи; у разі заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні; в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Відповідно дост.8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, в якій вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що «підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Окрім того, Верховний Суд в своїй постанові від 16.06.2021 року у справі № 0417/7776/2012 дійшов висновку, що заміна сторони чи третьої особи у відносинах щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, незалежно від того чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання. У таких висновках необхідно керуватися принципом обов`язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас, відповідно до статті 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, вказаних у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), "реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження.

Отже, обов`язковою умовою для процесуального правонаступництва є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Якщо строк для пред`явлення документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про заміну стягувача на його правонаступника у справі, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Відповідно до постанови про повернення виконавчого документу від 28.02.202 року, виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до 28.02.2028 року.

Таким чином, оскільки до ТОВ «Капіталресурс» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 , суд вважає за можливе замінити стягувача ПАТ «КБ «ПриватБанк» на правонаступника ТОВ «Капіталресурс».

Щодо видачі дублікату виконавчого листа

Згідно із ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 вказав, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012), що, на думку суду, є неприпустимим в умовах розвитку демократичного суспільства. Невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, на виконанні якого наполягає стягувач, фактично нівелює сутність судового захисту та судового рішення, що є недопустимим в умовах демократичного суспільства.

Європейський суд з прав людини наголосив, що у справах про невиконання судових рішень будь-який засіб юридичного захисту, який дозволяє запобігти порушенню шляхом забезпечення вчасного виконання рішення, є в принципі найціннішим. Тягар виконання такого рішення покладається головним чином на органи влади, яким слід використати всі засоби, передбачені в національній правовій системі, щоб прискорити процес виконання рішення і не допустити таким чином порушення Конвенції. Вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції, також захищає виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін. Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Іванов проти України» (остаточне від 15.01.2010) визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу, внаслідок тривалого невиконання рішення суду. При цьому в рішенні Суду зазначено: «…51. право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін… Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок …».

Відповідно до підпункту 17.1 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно п.п.17.4 підпункту 17 п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є: по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами; по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця від 28.02.2025 року виконавчий документ повернуто стягувачу, однак його фактичне місцезнаходження не встановлено, на виконанні він не перебуває, відкриті виконавчі провадження відсутні, рішення суду не виконане, заборгованість не стягнута, а виконавчий лист повторно до примусового виконання не пред`являвся. Строк для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив. При цьому слід зазначити, що за встановлених у цій справі обставин, відмова у видачі дубліката виконавчого листа призведе до порушення права стягувача на справедливий суд, гарантований статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин суд дійшов висновку, що оригінал виконавчого листа є втраченим, що унеможливлює реалізацію стягувачем права на примусове виконання судового рішення, у зв`язку з чим заява про видачу дубліката підлягає задоволенню.

Отже, заміна кредитора у зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу, що підтверджено правовими висновками Верховний Суд України (постанова від 20.11.2013 у справі № 6-122цс13) та Велика Палата Верховного Суду (постанова від 08.02.2022 у справі № 2-7763/1), згідно з якими процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні як наслідок матеріального спрямоване на забезпечення ефективного виконання судового рішення, а відтак заява правонаступника про надання статусу стягувача та видачу дублікати виконавчого документу відповідає вимогам закону та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 18, 55, 442, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс», де заінтересованими особами виступають: АТ КБ «ПриватБанк», Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, боржник: ОСОБА_1 про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого документу задовольнити.

Замінити сторону стягувача у виконавчому листі, виданому 30.07.2021 року Корабельним районним судом м. Миколаєва у цивільній справі № 488/4101/20, провадження № 2/488/779/21 з АТ «КБ «ПриватБанк» (, адреса: 49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги 50) на правонаступника, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» (, адреса: 04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, 28А)

Видати дублікат виконавчого листа, виданого на підставі заочного рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 22.06.2021 року у цивільній справі № 488/4101/20, провадження № 2/488/779/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Я.А. Чернявська