ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3384/26 Справа № 208/5347/25 Суддя у 1-й інстанції - Гречана В. Г. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Халаджи О. В.

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.,

розглянувши без повідомлення учасників справи в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Кам`янського від 04 грудня 2025 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

В С Т А Н О В И В:

29 квітня 2025 року Акціонерне товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» звернулось до Заводського районного суду м Кам`янського із заявою про видачу судового наказу, в якому просило видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги теплопостачання з урахуванням інфляційних втрат, абонентського обслуговування, 3% річних та пені у розмірі 16946,88 грн.

12 травня 2025 року Заводським районним судом м. Кам`янського було видно судовий наказ.

3 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу.

Ухвалою Заводського районного суду м. Кам`янського від 04 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 , було залишено без розгляду та повернуто заявнику.

Із вказаною ухвалою суду не погодилась ОСОБА_1 , та подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права,а також без врахування всіх обставин справи.

Скарга мотивована тим, що копію судового наказу та копію заяви про видачу судового наказу з додатками було направлено судом першої інстанції не на дійсну адресу мешкання боржника, так як з 2021 року Позивач фактично не проживає, та на даний час не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Заяву про видачу судового наказу від Відповідача було подано відносно стягнення заборгованості за фактичним місцем мешкання Позивача із зазначенням у реквізитах дійсного місця мешкання Позивача, тобто: АДРЕСА_2 . Однак судом першої інстанції копію судового наказу та копію заяви про видачу судового наказу з додатками було направлено за іншою адресою, без зазначення мобільного номеру, або адреси поштового зв`язку Відповідача, електронний кабінет у якої також відсутній, у зв`язку з чим Позивач, не могла дізнатися про наявність у поштовому відділенні направленого їй наказу та інших документів, та насамперед отримати їх. Фотокопії судового наказу та доданих до нього матеріалів по цивільній справі № 208/5347/25 Позивач отримала під час ознайомлення з матеріалами справи 20.11.2025 року

ОСОБА_1 просила ухвалу Заводського районного суду м. Кам`янського від 04 грудня 2025 року та судовий наказ виданий цим же судом від 12 травня 2025 року скасувати.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду щодо повернення заяви.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки, в даній справі оскаржується ухвала про повернення заяви, то її розгляд слід проводити без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 є Головою правління та має право надавати довіреність, оскільки до позовної заяви не надано відповідних доказів.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком місцевого суду.

Повертаючи заяву про скасування судового наказу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що боржницею вона подана з пропуском строку встановленого ч.1 ст. 170 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком місцевого суду.

Матеріалами справи встановлено, що 12 травня 2025 року Заводським районним судом міста Кам`янського видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» з заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 14 172,90 грн., заборгованість за абонентське обслуговування в розмірі 1 198,58 грн., інфляційні витрати в розмірі 1 030,69 грн., 3% річних в розмірі 245,37 грн., пені в розмірі 299,34 грн., а також сплачений стягувачем судовий збір у розмірі 242,24 грн. та витрати на надану професійну правничу допомогу в розмірі 600,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи судом на адресу мешкання боржника надіслано копію судового наказу та копію заяви про видачу судового наказу з додатками, проте, скероване судом поштове відправлення №236 повернуто відділенням поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання 11.10.2025 року (а.с. 31).

Відповідно до частини 1статті 160ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 травня 2019 року в справі № 760/6860/17-ц (провадження № 61-31915св18), наказне провадження за своєю сутністю призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника.

Статтею 169 ЦПК України передбачено, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень разом з додатками надсилаються фізичній особі - боржнику на адресу, зазначену в документах, передбачених частиною 6статті 165 цього Кодексу, а боржнику - юридичній особі чи фізичній особі підприємцю за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272цього Кодексу.

Частиною 6 статті 272 ЦПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 170ЦПК України передбачено форму і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання.

Відповідно до частин 1-5статті 170ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини 1статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Заява про скасування судового наказу подається до суду в письмовій формі.

Заява про скасування судового наказу має містити:1) найменування суду, до якого подається заява;2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб-громадян України;3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;4) наказ, що оспорюється;5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником.

До заяви про скасування судового наказу додаються:1) документ, що підтверджує сплату судового збору;2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником;3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 6статті 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Заява боржника про скасування судового наказу подана після закінчення строку, встановленого частиною 1статті 170 цього Кодексу повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви (частина 2 статті 171 ЦПК України).

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц, та позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 12 січня 2023 року у справі № 591/3717/21, від 07 червня 2023 року у справі № 608/2667/20, вимогами процесуального закону передбачено, що повістка або судове рішення є врученими за наявності відповідної розписки або відмітки Укрпошти про відмову від отримання чи відсутність особи за адресою місця знаходження (місця проживання). Тобто, за наявності будь-яких інших відміток, зокрема таких як «за закінченням терміну зберігання», «інші причини» тощо, ці документи вважаються не врученими.

Як вбачається, з матеріалів справи, 12 травня 2025 року за Вих №208/5347/25/24212/2025судом направлено копію судового наказу № 208/5347/25 (2-н/208/1471/25) виданого 12 травня 2025 року Заводським районним судом м. Кам`янського та копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами на адресу боржника за місцем її реєстрації АДРЕСА_3 , однак 11 жовтня 2025 року зазначене поштове відправлення було повернуто до суду без вручення його адресатам з довідкою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с.31).

Враховуючи, що копія судового наказу, яка направлялась на адресу боржника, була повернута до суду першої інстанції без її вручення адресату з довідкою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання», що не є належним підтвердженням вручення боржнику копії судового рішення, підстави вважати, що боржником пропущено строк, передбачений ч.1 ст.170 ЦПК України, відсутні, оскільки такий спливає через п`ятнадцять днів з дня вручення копії судового наказу.

Матеріалами справи встановлено, що з даною цивільною справою ОСОБА_1 , ознайомилась 20 листопада 2025 року та 03 грудня 2025 року звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу № 208/5347/25 від 12.05.2025 року, тобто в межах строку визначеного статтею 170 ЦПК України..

Також слід зазначити, що у заяві про видачу судового наказу, стягувачем була вказана адреса проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_4 , однак дану обставину місцевий суд проігнорував та направив судовий наказ та додану до нього заяву лише за місцем реєстрації.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про повернення заяви про скасування судового наказу ОСОБА_1 з підстав, що така подана після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.170 ЦПК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що судові процедури повинні бути справедливими, а тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Невручення копії судового наказу не може бути підставою для обмеження права боржника на доступ до правосуддя та справедливий судовий розгляд.

Враховуючи вищевикладене, підстави для повернення заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 12 травня 2025 року з визначених в оскаржуваній ухвалі підстав були відсутні.

Беручи до уваги наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції не врахував вищенаведені обставини, в зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про повернення заяви про скасування судового наказу, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню в справі.

З огляду на вищевикладене, ухвала Заводського районного суду м. Кам`янського від 04 грудня 2025 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 374,376,379, 381-384 ЦПК України,апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Кам`янського від 04 грудня 2025 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: О.В. Халаджи

О.В. Агєєв

Т.В. Космачевська