Провадження № 6/202/80/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Недобитюк Н.В., розглянувши без виклику сторін матеріали заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого документа у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2026 року через підсистему «Електронний суд» АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 2/0417/6499/2012, виданого 01.10.2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості.

В обґрунтування заяви представник посилається на те, що 26 березня 2019 року вказаний виконавчий лист було повернуто стягувачу постановою державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Заявник вказує, що оригінал вказаного виконавчого документа знаходився на архівному зберіганні в «Центрі обробки документів» АТ КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Львів, вул. Північна, 2.

05 жовтня 2025 року внаслідок збройної агресії РФ та масованого ракетного обстрілу м. Львова відбулося влучання у складські приміщення за вказаною адресою, внаслідок чого будівлю архіву та всі оригінали документів, що в ньому зберігалися, було фізично знищено.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї докази, суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до п. 17.4 Розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи дійсно мав місце факт втрати цього документа, чи не було воно виконане та чи не втратило воно своєї юридичної сили. Обов`язок доказування факту втрати виконавчого документа покладається на заявника (стягувача).

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підтвердження факту втрати виконавчого листа заявником надано копію Акта про пожежу від 06.10.2025 року, складеного ГУ ДСНС України у Львівській області, та копію Витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000276, які підтверджують обставини пожежі та руйнування приміщень за адресою: м. Львів, вул. Північна, 2.

Суд бере до уваги вказані документи як належні, допустимі та достовірні докази факту пожежі та руйнування зазначеної будівлі внаслідок збройної агресії.

Водночас, оцінюючи вказані докази у їх сукупності на предмет достатності (ст. 80 ЦПК України), суд зазначає, що вони жодним чином не підтверджують факту знаходження оригіналу виконавчого листа № 2/0417/6499/2012, повернутого виконавчою службою у м. Дніпрі ще у 2019 році, саме у вказаному приміщенні у м. Львові станом на день пожежі.

Надана заявником «Довідка АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про втрату виконавчого документа» є документом, складеним самим заінтересованим лицем (стягувачем). Така довідка не є належним та достатнім доказом втрати конкретного виконавчого документа, оскільки не підтверджена жодними первинними документами внутрішнього документообігу банку.

Зокрема, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, заявником не надано суду реєстрів відправки кореспонденції, актів приймання-передачі справ з відділення банку у м. Дніпрі до архівного центру у м. Львові, витягів з електронних баз даних обліку документів банку чи інвентаризаційних описів знищеного архіву, з яких би об`єктивно вбачалося, що виконавчий лист щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 дійсно переміщувався до вказаного архіву та перебував там на зберіганні в момент знищення будівлі.

Більше того, суд зауважує, що внутрішня документація банківської установи щодо обліку та руху виконавчих документів є доступною для заявника, а отже, ненадання цих матеріалів суду розцінюється як невиконання процесуального обов`язку щодо доказування.

Суд не може покладати в основу свого рішення лише твердження заявника, не підкріплені об`єктивними даними про переміщення документа від моменту його отримання з органів державної виконавчої служби у 2019 році до моменту ймовірної втрати у 2025 році.

Також, суд зазначає, що сам по собі факт надзвичайної події (пожежі) за місцезнаходженням архіву банку не є безумовним та достатнім доказом втрати абсолютно всіх непред`явлених до виконання виконавчих документів стягувача без надання доказів їх фактичного переміщення та розміщення за вказаною адресою.

Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту втрати оригіналу виконавчого листа саме за викладених заявником обставин суду не надано, заява про видачу дубліката задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 260, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого документа по цивільній справі № 2/0417/6499/2012 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н. В. Недобитюк