Житомирський апеляційний суд
Справа № 289/1802/24 Головуючий у 1-й інст. Кириленко О.О.
Категорія 41 Доповідач Коломієць О.С.
19 лютого 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Коломієць О.С.
суддів Григорусь Н.Й., Талько О.Б.
розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - Романенка Михайла Едуардовича про ухвалення додаткового рішення
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на заочне рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 13 січня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Кириленка О.О.
19 січня 2026 року до суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - Романенка Михайла Едуардовича про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із ч.1 ст. 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції у постанові, зокрема вирішує питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 13 січня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 70 554,70 грн, судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 12 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а заочне рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 13 січня 2025 року - без змін.
19 січня 2026 року представником ТОВ «Діджи Фінанс» через систему «Електронний суд» подано заяву про ухвалення додаткового рішення.
Зі змісту відзиву на апеляційну скаргу, який був поданий представником Романенко М.Е., вбачається, що на дату подання відзиву розмір витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи становить 4 000,00 грн (аналіз чинного законодавства та судової практики 1 год. - 500,00 грн; паровий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) 1 год. 1000,00 грн; складання відзиву на апеляційну скаргу 2,5 год - 2 500,00 грн. До відзиву доданий договір про надання професійної правничої допомоги № 42649746 від 11.12.2023, додаткова угода до Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 27.06.2024, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 07.10.2025, в якому зазначено, що загальна вартість послуг за актом складає 4 000,00 грн; детальний опис робіт (наданих послуг) за Договором про надання професійної правничої допомоги № 42649746 від 11.12.2023 та додаткова угода до Договору (а.с.143-150).
Таким чином, загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 4 000,00 грн.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно із ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Надання адвокатом професійної правничої допомоги при розгляді справи в суді апеляційної інстанції підтверджується, зокрема, договором про надання професійної правничої допомоги № 42649746 від 11.12.2023, додатковою угодою до Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 27.06.2024, актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 07.10.2025, в якому зазначено, що загальна вартість послуг за актом складає 4000,00 грн; детальним описом робіт (наданих послуг) за Договором про надання професійної правничої допомоги № 42649746 від 11.12.2023 та додаткова угода до Договору.
Колегія суддів, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною.
З урахуванням викладеного, враховуючи принципи розумності, справедливості і співмірності, складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт та часом витраченим на їх виконання, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника відповідача підлягає до часткового задоволення та з Куприєнка С.О. на користь відповідача ТОВ «Діджи Фінанс» підлягають стягненню понесені і документально підтвердженні витрати на правничу допомогу під час апеляційного розгляду справи в сумі 2 000,00 грн.
Керуючись ст. 141, 259, 268, 270, 367, 368, 381-384 ЦПК України, суд
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - Романенка Михайла Едуардовича про відшкодування витрат на забезпечення професійної правничої допомоги задовольнити частково.
Постановити у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором додаткову постанову.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» понесені під час апеляційного розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст додаткової постанови складено 24 лютого 2026 року.
Головуючий Судді