Номер провадження: 22-ц/813/2919/26
Справа № 523/4321/24
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

26.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Громіка Р.Д., Комлевої О.С.,

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Одеського апеляційного суду Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Швидка Марина Григорівна, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Савченко Світлана Володимирівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання довіреностей недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Швидка М.Г., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В., про визнання недійсними: довіреності від 16.07.2012 за №314 на ім`я ОСОБА_5 , від 24.09.2012 за №423 на ім`я ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , від 08.10.2013 за №607 на ім`я ОСОБА_7 і ОСОБА_3 , від 11.04.2014 за №178 на ім`я ОСОБА_4 , надані ОСОБА_8 на підставі передоручення за довіреністю від 10.06.2012 в інтересах ОСОБА_2 , посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Швидкою Мариною Григорівною: довіреності від 14.07.2015 за №1182 на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , наданої ОСОБА_8 , та від 08.02.2016 за №124 на ім`я ОСОБА_4 , наданої ОСОБА_10 , які видані на підставі передоручення за довіреністю від 06.06.2015 в інтересах ОСОБА_2 , посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського округу Савченко Світланою Володимирівною.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась до суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2025 року та постановити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення судом вимог матеріального та процесуального права.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського апеляційного суду від 26 травня 2025 року визначено склад суду, а саме: головуючий суддя ОСОБА_11 , судді учасники колегії: Громік Р.Д., Комлева О.С..

10 червня 2025 року до Одеського апеляційного надійшли матеріали цивільної справи №523/4321/24 за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Швидка М.Г., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Савченко С.В., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання довіреностей недійсними.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2025 року.

20 лютого 2026 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Одеського апеляційного суду Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д. в обґрунтування якої вказано, що згідно матеріалів справи третя особа: приватний нотаріус ОМНО Савченко С.В. в своєму відзиву на позов ОСОБА_1 зазначає, що такі позовні вимоги розглядалися у справі №523/10173/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , треті особи: приватні нотаріуси ОМНО Савченко С.В., ОСОБА_12 , та рішення апеляційного суду від 10 листопада 2017 року (судді Громік Р.Д., Драгомерецький М.М., Черевко П.М.) «було мотивоване тим, що оспорюванні довіреності укладені з дотриманням вимог ч. 1-5 ст. 203 ЦК України та є такими, що дають вимогам законодавства. Зокрема, зазначеним рішенням суду встановлено наступне. В суді першій та апеляційній інстанції були оглянуті оригінали довіреностей з апостилями, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Апеляційний суд прямо зазначив, що вони розміщені таким чином: перший лист довіреності, посвідчений нотаріусом штату Іллінойс, другий лист апостиль, третій лист сертифікат, четвертий лист другий лист довіреності, посвідчена нотаріусом штату Іллінойс, округу Кук штату Іллінойс, США, всі вони разом скріплені особливою золотою печаткою для відповідних документів, ксерокопія якої видно на першому листі довіреності. Так само оформлена і інша довіреність з апостилем. Суд апеляційній інстанції зазначив, що на підставі наведеного не можна вважати, що відповідні довіреності посвідчувались апостіліровались та видавались з порушенням норм Гаазької конвенції 1961р.».

На такі висновки рішення апеляційного суду від 10 листопада 2017 року у справі №523/10173/16-ц (судді: Громік Р.Д., Драгомерецький М.М., Черевко П.М.) в своїх запереченнях від 02.07.2024 представник ОСОБА_2 (адвокат Сакали М.Я., слово в слово (сторінка 4 заперечень).

Таким чином, на думку заявниці судді Драгомерецький М.М., Громік Р.Д. вже надали правову оцінку спірним довіреностям, що вони посвідчувались, апостіліровались та видавались згідно норм Гаазької конвенції 1961 року.

На даний час позиція ОСОБА_1 щодо незаконності спірних довіреностей не змінилась. Водночас ситуація щодо обставин посвідчення, апостіліровання та видання спірних довіреностей згідно норм Гаазької конвенції 1961 року та тлумачення її положень, для суддів Драгомерецького М.М. і Громіка Р.Д. навряд чи змінилась. Також не змінились положення Гаазької конвенції 1961 року. З чого свідчить, що судді навряд чи змінять свою правову позицію щодо посвідчення, апостіліровання та видання спірних довіреностей згідно норм Гаагзької конвенції 1961 року.

А відтак, виникає конфлікт інтересів в самих суддів щодо встановлення об`єктивної, неупередженої правової позиції в цієї справі.

Фурсова І.М. зазначає, що їй важко припустити, що судді Драгомерецький М.М., Громік Р.Д. можуть прийняти рішення з протилежними правовими висновками ніж зробленими в рішення від 10 листопада 2017 року в справі №523/10173/16-ц.

Перевіривши доводи заяви про відвід та вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що заява про відвід суддів підлягає залишенню без розгляду.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частина 7 пункт 1 статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Однією із гарантій права учасника справи на незалежний, безсторонній і справедливий суд є право на відвід судді (колегії суддів). Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2025 року, в складі головуючого судді Драгомерецького М.М., суддів Громіка Р.Д., Комлевовї О.С. (т. 2 а.с. 152).

17 липня 2025 року ОСОБА_1 отримала копію ухвали Одеського апеляційного суду від 27 червня 2025 року, про що розписалась в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с. 157).

Однак, із заявою про відвід суддів Фурсова І.М. втретє звернулась 18 лютого 2026 року, при цьому в даній заяві не зазначено жодних виняткових обставин.

Згідно ч. ч. 1, 2, п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи, що заяву про відвід суддів від 18.02.2026 подано поза межами процесуальних строків, визначених ч. 3 ст. 39 ЦПК України, застосовуючи ч. 2 ст. 126 ЦПК України, вказана заява підлягає залишенню без розгляду.

При цьому, згідно статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком суддів (ст. 15 Кодексу суддівської етики).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Так, згідно з роз`ясненнями ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Таким чином, для забезпечення довіри громадян до суду, з метою запобігання виникнення в учасників справи сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості суддів, та враховуючи, що судді Драгомерецький М.М. та Громік Р.Д. в рішення апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2017 року по справі №523/10173/16-ц, висловили свою правову позицію щодо спірних довіреностей, які є предметом розгляду в даній цивільній справі, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити самовідвід суддів Драгомерецького М.М. та Громіка Р.Д..

Керуючись ст. ст. 33, 36, 39, 40, 126 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Одеського апеляційного суду Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д. залишити без розгляду.

Заяву суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д. про самовідвід задовольнити.

Цивільну справу №523/4321/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Швидка Марина Григорівна, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Савченко Світлана Володимирівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання довіреностей недійсними, передати до канцелярії Одеського апеляційного суду для визначення суддів у порядку встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

О.С. Комлева