ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/437/26
Єдиний унікальний номер справи: 766/9784/23
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

02 березня 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Воронцової Л.П.,

суддів: Майданіка В.В.,

Склярської І.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 червня 2025 року в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2026 року ОСОБА_1 через підсистему "Електронний Суд" подала апеляційну скаргу, яку протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 лютого 2026 року передано головуючому судді Воронцовій Л.П.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 13 лютого 2026 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для надання вмотивованої та виправленої апеляційної скарги з дотриманням вимог статті 356 ЦПК України та доказами надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи.

17 лютого 2026 року ОСОБА_1 подала уточнену апеляційну скаргу, в якій зазначила предметом оскарження - рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 червня 2025 року.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 18 лютого 2026 року продовженоОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для надання вмотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на поважність причин пропуску строку та доказів на підтвердження вказаних обставин.

24 лютого 2026 року ОСОБА_1 подала до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 червня 2025 року, яке обґрунтовано тим, що повний текст рішення суду доставлено до її електронного кабінету 27 червня 2025 року, однак скаржник у період з 01 червня 2025 року по 30 липня 2025 року була позбавлена фактичного доступу до мережі Інтернет та електронної пошти через скорочення послуг провайдера Volia та мобільного оператора Vodafone і у зв`язку із скрутним матеріальним становищем позбавлена можливості сплатити рахунки для поновлення послуг або звернутися за професійною правничою допомогою. Крім того, на її номер телефону не надходило жодних сповіщень про надходження судового рішення, що позбавило можливості своєчасно дізнатися про його наявність.

27 лютого 2026 року матеріали цивільної справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши апеляційну скаргу та додані до неї матеріали, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з таких підстав.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з частиною п`ятою статті 272 ЦПК Українит учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Вбачається, що оскаржуване судове рішення ухвалено 25 червня 2025 року, останнім днем строку на апеляційне оскарження є 25 липня 2025 року, апеляційну скаргу подано 11 лютого 2026 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження скаржник посилається на доставлення судового рішення до її електронного кабінету 27 червня 2025 року та неможливість ознайомлення із його змістом через припинення доступу до мережі Інтернет у період з 01 червня 2025 року по 30 липня 2025 року, а також ненадходження від суду SMS- повідомлення про наявність судового рішення.

Колегія суддів зауважує, що наведені скаржником обставини не свідчать про реальні, непереборні та об`єктивно нездоланні фактори та причини, які зумовили реалізацію на звернення до суду із апеляційною скаргою лише 11 лютого 2026 року.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції надіслано копію рішення суду, окрім електронного кабінету відповідача, засобами поштового зв`язку на зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача, за яким фактично проживає остання, що вбачається із поданих нею заяв, однак до суду повернувся конверт із рекомендованим поштовим повідомленням із відміткою поштового відділення "адресат відсутній" за вказаною адресою.

Таким чином, судом першої інстанції дотримано вимог статті 272 ЦПК України щодо порядку надсилання судового рішення, а тому доводи скаржника про ненадсилання SMS- повідомлення про наявність судового рішення є безпідставними.

Разом з цим, відповідачем не вжито заходів щодо отримання судового рішення засобами поштового зв`язку та не наведено жодних причин з посиланням на докази, які б підтверджували реальну відсутність можливості підготувати та подати апеляційну скаргу з 31 липня 2025 року, тобто з дня відновлення послуг мобільного оператора.

Крім того, посилання скаржника на скрутне матеріальне становище без належного обґрунтування крізь призму неможливості виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи й підтвердження їх належними й допустимими доказами, не можуть слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Апеляційний суд звертає увагу скаржника на те, що одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження судового рішення, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Пропущений строк апеляційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених скаржником підстав пропуску такого строку суд дійде висновку про їх поважність.

При цьому, вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у тісному взаємозв`язку з тривалістю пропущеного строку.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання в суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся зі скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними (ухвали від 18 вересня 2020 року у справі № 11-119сап20 та від 22 лютого 2021 року у справі № 9901/42/20).

Крім того, колегія суддів враховує практику ЄСПЛ, згідно якої сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні ЄСПЛ від 04 жовтня 2001 року в справі "Тойшлер проти Германії" наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Також слід зауважити, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (параграф 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України", заяви № 17160/06 та № 35548/06; пункт 27 рішення від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України", заява № 24402/02).

Отже, згідно з практикою ЄСПЛ та Верховного Суду, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду. І навпаки, безпідставне поновлення таких строків свідчить про порушення принципу правової визначеності.

Зважаючи на викладене, зазначені скаржником причини пропуску процесуального строку в співставленні із датою отримання оскаржуваного судового рішення, а також значний проміжок часу у понад шість місяців, що сплинув з дня його ухвалення до дня подання апеляційної скарги, дають підстави вважати їх необґрунтованими, а відтак неповажними для поновлення строку.

Скаржником не зазначено поважні причини пропуску строку, які б унеможливлювали звернутися до суду апеляційної інстанції у порядку, встановленому законом.

Крім того, звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою - це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків, встановлених ЦПК України.

У постанові Верховного Суду від 03 листопада 2023 року в справі № 336/10821/21 зазначено, що особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.

Апеляційний суд зауважує, що безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію позивачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від неї дій, спрямованих на своєчасне подання апеляційної скарги, скаржник не надала.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що наведені скаржником обставини в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження відхилені, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтею 358 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 червня 2025 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Л.П. Воронцова

Судді: В.В. Майданік

І.В. Склярська