Справа № 592/2625/26
Провадження № 2-к/592/2/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі судді Шияновської Т.В., розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

у с т а н о в и в :

16.02.2026 ОСОБА_1 , в інтересах якої адвокат Павловський В.А., звернулася до суду з клопотанням, в якому просить визнати на території України рішення Сімейного суду у місті Хадера (справа № 5134-06-23 Вишневський та інші, шановний суддя Ифат Шкеди Шац, заявники ОСОБА_3 номер посвідчення особи НОМЕР_1 , ОСОБА_4 паспорт НОМЕР_2 ) від 10.07.2023; дата припинення шлюбу 10.07.2023.

Ухвалою суду від 17.02.2026 клопотання було залишено без руху; на виконання якої адвокатом Павловським В.А. надано уточнене клопотання та квитанцію про сплату судового збору.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, суд дійшов такого висновку.

Згідноз ст.3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно доКонституції України, цьогоКодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1ст.471 ЦПК України, рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо їх визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ч.1ст.472 ЦПК Україниклопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленомустаттями 464-466 цього Кодексудля подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Так, відповідно до ч.1ст.464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання /перебування/ або місцезнаходження на території України, або його місце проживання /перебування/ чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Звертаючись до суду з вказаним клопотанням, заявниця ОСОБА_1 вказала своє місцем проживання АДРЕСА_1 .

З відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №2416281 від 04.03.2026 вбачається, що заявниця ОСОБА_1 мала зареєстроване місто проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 29.05.2010 по 06.11.2019.

Боржник ОСОБА_2 є громадянином держави Ізраїль, в клопотанні вказана адреса його проживання АДРЕСА_3 .

З відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №2416296 від 04.03.2026 вбачається, що відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_5 на території України відсутні.

Матеріали клопотання не містять відомостей про місцезнаходження майна боржника ОСОБА_5 в Україні.

Відповідно до абз. 4 п.11Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24.12.1999 N 12, якщо до суду, якому подано клопотання, надійдуть відомості про те, що фактичним місцем проживання (перебування) боржника є територія, на яку поширюється юрисдикція іншого компетентного суду України, він пересилає клопотання за належністю; коли за даними адресного обліку, органів ОВІР тощо боржник не проживає на території України (вибув із неї) і не має там майна, суд закриває провадження у справі на підставі п.1ст.227 ЦПК, оскільки за цих умов клопотання не може бути предметом розгляду компетентного суду України.

З огляду на викладене, враховуючи те, що боржник не проживає на території України, місцезнаходження в Україні його майна невідоме, що унеможливлює визначити територіальну підсудність клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, відповідно до ч.4ст.466 ЦПК Українипідлягає залишенню без розгляду та поверненню заявнику.

Залишення клопотання без розгляду не перешкоджає повторному зверненню після усунення обставин, що слугували підставою для прийняття такого рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.464-466,471-473 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню - залишити без розгляду та повернути особі, яка його подавала.

Розяснити заявнику, що залишення клопотання без розгляду не перешкоджає повторному зверненню після усунення обставин, що слугували підставою для прийняття такого рішення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеномуст. 261 ЦПК України.

Суддя Тетяна ШИЯНОВСЬКА