ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

04 березня 2026 року

м. Київ

справа № 303/5139/23

провадження № 61-3021св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Ступак О. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Оболонь інвест плюс»;

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Кохан Павло Іванович, Державне підприємство «Сетам», ОСОБА_1 ;

треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Тромпак Наталія Василівна;

розглянув заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Баняса Володимира Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь інвест плюс» до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохан Павла Івановича, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Тромпак Наталія Василівна, про визнання недійсними електронних торгів, акта приватного виконавця, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів і скасування рішення про державну реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал», яке змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Оболонь інвест плюс» (далі - ТОВ «Оболонь інвест плюс»), звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просило:

- визнати недійсними електронні торги щодо реалізації предмета іпотеки - торгово-готельного комплексу загальною площею 715,8 кв. м та земельної ділянки площею 0,3005 га, кадастровий номер :02:020:0049, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що були проведені 27 вересня 2022 року;

- визнати недійсним протокол проведення електронних торгів № 576916 від 27 вересня 2022 року, виданий Державним підприємством «Сетам»;

- визнати недійсним акт про проведені електронні торги ВП № 64739979 від 29 вересня 2022 року, виданий приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Кохан П. І.;

- визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів серія та номер: 1966, видане 31 грудня 2022 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Тромпак Н. В.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 листопада 2023 року у задоволенні позову ТОВ «Оболонь інвест плюс» відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «Оболонь інвест плюс» задоволено частково. Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 листопада 2023 року змінено, викладено мотивувальну частину рішення суду в редакції цієї постанови. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 21 січня 2026 рокукасаційну скаргу касаційну скаргу ТОВ «Оболонь інвест плюс» задоволено частково. Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 листопада 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2025 року змінено, виклавши їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови.

Короткий зміст вимог заяви про ухвалення додаткового рішення

02 лютого 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Баняс В. В. подав до Верховного Суду через підсистему Електронний суд заяву, в якій просить поновити строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнути з ТОВ «Оболонь інвест плюс»на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

Заява представника ОСОБА_1 - адвоката Баняса В. В. обґрунтована тим, що у відзиві на касаційну скаргу він навів попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які ОСОБА_1 поніс та які очікує понести у зв`язку з розглядом справи у Верховному Суді, а такожзазначив, що відповідне клопотання про відшкодування судових витрат буде подано суду до закінчення судових дебатів або заяву про судові витрати буде подано до суду протягом п`яти днів після винесення рішення по даній справі. Одночасно, у додатках до відзиву на касаційну скаргу було надано наявні на час подання відзиву докази, які підтверджують витрати на правову допомогу. Акт приймання-передавання наданих послуг та перелік послуг, можна надати суду за фактом надання таких послуг, тому вказаний документ надається суду після прийняття судового рішення.

Оскільки справу було розглянуто без участі ОСОБА_1 та його представника, а про наявність постанови Верховного Суду від 21 січня 2026 року представнику заявника стало відомо лише 02 лютого 2026 року, після її отримання через підсистему Електронний суд, то п`ятиденний строк, встановлений частиною восьмою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), пропущений заявником з поважних причин та за обставин, які не залежали від волі заявника, внаслідок чого є підстави для його поновлення.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з частиною третьою статті 127 ЦПК України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що представнику ОСОБА_1 - адвокату Банясу В. В. про прийняття Верховним Судом постанови від 21 січня 2026 року стало відомо лише 02 лютого 2026 рокуі в цей же день він звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення, то колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску представником відповідача встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України строку для подання доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу, а тому цей строк підлягає поновленню.

В частині третій статті 259 ЦПК України вказано, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку з реалізацією права на судовий захист у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору й стримування від подання безпідставних позовів (скарг).

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Професійну правничу допомогу на стадії касаційного розгляду справи № 303/5139/23 ОСОБА_1 надавав адвокат Баняса В. В., який діяв на підставі.

У відзиві на касаційну скаргу, а також у заяві про ухвалення додаткового рішення у справі, поданій до Верховного Суду 02 лютого 2026 року через підсистему Електронний суд, представник ОСОБА_1 - адвокат Баняс В. В. просив стягнути з ТОВ «Оболонь інвест плюс» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 15 000 грн, понесені при розгляді справи судом касаційної інстанції.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді касаційної інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Баняс В. В. подав:

- копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 26 грудня 2023 року № 26/12/2023, укладеного між адвокатським об`єднанням «НВ ТРАСТ КОМПАНІ» (виконавець) та ОСОБА_1 (клієнт);

- копію додаткової угоди від 10 квітня 2025 року № 2 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 26 грудня 2023 року № 26/12/2023;

- копію ордера на надання правничої допомоги Білявському М. М. на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 26 грудня 2023 року № 26/12/2023 у Верховному Суді адвокатом Баняс В. В., виданим адвокатським об`єднанням «НВ ТРАСТ КОМПАНІ» 14 квітня 2025 року, серії АО № 1171114;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЗР № 21//1527, виданого Баняс В. В. на підставі рішення Ради адвокатів Закарпатської області від 29 червня 2018 року № 688;

- копію акта приймання-передачі наданих послуг від 02 лютого 2026 року № 2 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 26 грудня 2023 року № 26/12/2023, підписаного адвокатським об`єднанням «НВ ТРАСТ КОМПАНІ» в особі голови адвокатського об`єднання - Глаголи Г. П. (виконавець) та ОСОБА_1 (клієнт);

- копію квитанції на розрахунок готівкою № 43 від 11 квітня 2025 року.

Копії вищевказаної заяви про ухвалення додаткового рішення у справі з доданими до неї документами 02 лютого 2026 року були доставлені до електронних кабінетів Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохана П. І., приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Тромпак Н. В., ТОВ «Оболонь інвест плюс» в підсистемі «Електронний суд». Тобто вказані учасники справи знали або принаймні повинні були дізнатися про наявність заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Баняса В. В. про ухвалення додаткового рішення у справі, однак станом на 04 березня 2026 року до Верховного Суду не надійшли їх заперечення про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, наданої відповідачу ОСОБА_1 в суді касаційної інстанції.

Оцінюючи обґрунтованість заявленого стороною відповідача розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу за результатами перегляду справи в суді касаційної інстанції, колегія суддів ураховує наступне.

Відповідно до умов пунктів 4.1, 4.2 договору про надання правової (правничої) допомоги від 26 грудня 2023 року № 26/12/2023, укладеного між адвокатським об`єднанням «НВ ТРАСТ КОМПАНІ» (виконавець) та ОСОБА_1 (клієнт), за надання юридичної допомоги, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнт погоджується сплатити виконавцю гонорар, який є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») згідно домовленості або додаткової угоди до договору про надання правової допомоги. Конкретний перелік юридичних послуг (правової допомоги) та їх вартість визначаються в додаткових угодах, що є невід`ємною частиною цього договору, на визначених у них умовах.

Умовами додаткової угоди від 10 квітня 2025 року № 2 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 26 грудня 2023 року № 26/12/2023 було узгоджено перелік та вартість наданих послуг клієнту адвокатським об`єднанням «НВ ТРАСТ КОМПАНІ» з правового супроводу справи № 303/5139/23 у Касаційному цивільному суді, а саме: вивчення та аналіз касаційної скарги ТОВ «Оболонь інвест плюс» на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 листопада 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2025 року; складання відзиву на вказану касаційну скаргу. Вартість наданих послуг становить 15 000 грн.

В акті приймання-передачі наданих послуг від 02 лютого 2026 року № 2 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 26 грудня 2023 року № 26/12/2023, підписаному адвокатським об`єднанням «НВ ТРАСТ КОМПАНІ» в особі голови адвокатського об`єднання - Глаголи Г. П. (виконавець) та ОСОБА_1 (клієнт), зазначено, що виконавець надав, а клієнт прийняв юридичні послуги з правового супроводу цивільної справи № 303/5139/23 у Верховному Суді у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

Перелік наданих юридичних послуг та їх вартість:

- попередня консультація Клієнта з питань касаційного провадження, перспектив розгляду справи та можливих правових наслідків;

- формування правової позиції та стратегії захисту інтересів Клієнта у суді касаційної інстанції;

- вивчення та аналіз касаційної скарги ТОВ «Оболонь інвест плюс» на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 листопада 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2025 року по справі № 303/5139/23 ;

- складання та подання відзиву на касаційну скаргу ТОВ «Оболонь інвест плюс» по справі № 303/5139/23;

- складання та подання до суду інших документів.

Вартість послуг за цим актом складає 15 000 грн, які сплачені виконавцю згідно квитанції на розрахунок готівкою № 43 від 11 квітня 2025 року.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року заява № 19336/04, § 268)).

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

- має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони (подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21);

- з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені у частинах третій-п`ятій, дев`ятій статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами тощо) (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).

Подібні висновки викладено також у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2024 року у cправі № 910/615/14 (№ 910/5042/22), від 26 вересня 2024 року у cправі № 910/11903/23, від 25 січня 2025 року у справі № 369/849/18.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені у частині третій статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Крім того, Верховний Суд уже наголошував на відсутності правових підстав для розподілу в порядку статті 141 ЦПК України витрат на підготовку заяв, які не відносяться до витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи (постанови Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 914/1564/20, а також додаткові постанови Верховного Суду від 05 липня 2022 року у справі № 910/10507/21, від 23 серпня 2022 року у справі № 909/328/18, від 07 лютого 2023 року у справі № 922/4022/20, від 25 липня 2023 року у справі № 914/4092/21, від 30 серпня 2023 року у справі № 911/3586/21, від 06 вересня 2023 року у справі № 914/131/22, від 14 вересня 2023 року у справі № 911/3076/21, від 20 вересня 2023 року у справі № 922/838/22).

Верховний Суд враховує, що правнича допомога адвоката Баняса В. В. в суді касаційної інстанції полягала лише у складанні відзиву на касаційну скаргу, з використанням незначної кількісті нормативно-правових актів, стосовно яких існує судова практика.

За таких обставин, з урахуванням вимог статей 137, 141 ЦПК України, а саме: критерію реальності наданих адвокатських послуг - складання і подання відзиву на касаційну скаргу, конкретних обставин справи, складності справи та обґрунтованості витрат, Верховний Суд вважає, що з ТОВ «Оболонь інвест плюс» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 5 000 грн на відшкодування витрат, понесених на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Банясу Володимиру Володимировичу строк для подання доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Баняса Володимира Володимировича про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оболонь інвест плюс» на користь ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) гривень на відшкодування витрат, понесених на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Баняса Володимира Володимировича в іншій частині відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

О. В. Ступак

В. В. Шипович