УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 754/11746/15-ц

провадження № 61-1937ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Сенс Банк», яка подана адвокатом Байрамовим Олександром Володимировичем, на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 09 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2026 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» про заміну сторони стягувача у виконавчому документі та видачу дубліката виконавчого документа, заінтересована особа (боржник) - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року АТ «Сенс Банк» звернулося до суду із заявою, в якій просив:

замінити сторону стягувача у виконавчому листі № 2-439, виданому 28 січня 2016 року Деснянським районним судом міста Києва з ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника - АТ «Сенс Банк»;

видати дублікат виконавчого листа № 2-439, виданого 28 січня 2019 року Деснянським районним судом міста Києва, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 7 233,09 доларів США (за курсом НБУ - 156 499,59 грн) та судовий збір у сумі 1 565 грн у цій справі.

Заява обґрунтована тим, що 15 січня 2016 року Деснянський районний суд міста Києва ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором. 28 січня 2016 року Деснянським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 2-439, який неодноразово пред`являвся до виконання. 20 серпня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-439, виданого 28 січня 2016 року.

10 вересня 2019 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк», що були проведені дистанційно 12 серпня 2022 року, прийняте рішення про зміну назви АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».

Згідно з відомостями з Автоматизованої системи виконавчих проваджень 12 травня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, визначених пунктом 10 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вказаний виконавчий лист на виконанні не перебуває, виконавче провадження наразі не відкрито, сторона стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження не замінена.

Заявником було вжито всіх можливих досудових заходів щодо пошуку зазначеного виконавчого документа, перевірені передані матеріали кредитної справи № 038/08-118к від 22 квітня 2005 року від первісного кредитора АТ «Укрсоцбанк», проте оригіналу виконавчого документа не виявлено, його місцезнаходження не встановлено, тому заявляє про втрату виконавчого листа № 2-439, виданого 28 січня 2016 року.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 09 вересня 2025 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 січня 2026 року, заяву задоволено частково.

Замінено сторону стягувача у виконавчому листі № 2-439, виданому 28 січня 2016 року Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 7 233,09 доларів США (за курсом НБУ - 156 499,59 грн) та судового збору у сумі 1 565,00 грн з ПАТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Сенс Банк».

У задоволенні заяви в частині видачі дубліката виконавчого листа № 2-439, виданого 28 січня 2016 року Деснянським районним судом міста Києва, відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що суду повинні бути надані документи, які підтверджують втрату виконавчого листа, у тому числі і про проведення службового розслідування за фактом втрати оригіналу виконавчого листа та результат його проведення. Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу. Також суд має встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий документ. Якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу повинно бути додано довідки органів зв`язку або державного виконавця.

Звернувшись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заявник не надав суду жодного належного та достатнього доказу втрати отриманого оригіналу виконавчого документа, не довів, що не проведено стягнення боргу з боржника поза межами виконавчого провадження за виконавчим листом, дублікат якого заявник просить видати. Оскільки заявником не надано належних доказів втрати отриманого ним оригіналу виконавчого листа, суд не вбачав законних підстав для задоволення вимог щодо видачі дубліката виконавчого листа.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції. Також зазначив, що видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати, зокрема, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При цьому, звертаючись до суду для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою, саме заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши на підтвердження зазначених обставин відповідні докази.

Відтак, встановивши, що заявником разом із заявою про видачу дублікату виконавчого документу не було надано достатніх доказів на підтвердження втрати виконавчого листа, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви в частині видачі дублікату виконавчого листа.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявником було вжито всіх можливих заходів щодо пошуку виконавчого документа, перевірені матеріали переданої від первісного кредитора - АТ «Укрсоцбанк» - кредитної справи, проте оригіналу виконавчого документа не виявлено, його місцезнаходження не встановлено, колегія суддів відхиляє, оскільки факт невиявлення виконавчого листа не свідчить про його втрату. Доказів того, що оригінал виконавчого листа саме втрачений із зазначенням обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, заявником не надано.

Довідкою від 20 серпня 2025 року підтверджується лише факт відсутності оригіналу виконавчого листа, а не його втрати, та у ній не зазначено, за яких обставин він був втрачений. Відсутні докази і того, що оригінал виконавчого листа не перебуває у матеріалах виконавчого провадження, які, як вказано заявником, не були передані приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Семенову Р.А.

16 лютого 2026 року через підсистему «Електронний суд» АТ «Сенс Банк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржені судові рішення в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа. Ухвалити у цій частині нове рішення, яким заяву АТ «Сенс Банк» задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи та в електронній базі АСВП відсутні будь-які докази направлення або вручення оригіналу виконавчого листа № 2-439 на адресу стягувача. Сама по собі наявність у системі сформованої постанови про повернення виконавчого документа є лише свідченням фіксації процесуального наміру виконавця, проте в розумінні статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» не є доказом фізичної передачі бланка суворої звітності скаржнику. Матеріали провадження не містять поштових реєстрів, описів вкладення у цінний лист, фіскальних чеків або повідомлень про вручення поштового відправлення, які б достеменно підтверджували факт пересилання оригіналу виконавчого листа після 12 травня 2021 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Суди встановили, що 15 січня 2016 року Деснянський районний суд міста Києва ухвалив рішення у справі № 754/11746/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 7 233,09 доларів США (за курсом НБУ - 156 499,59 грн) та судовий збір у сумі 1 565 грн.

28 січня 2016 року Деснянський районний суд міста Києва видав виконавчий лист № 2-439 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судового збору у справі № 754/11746/15-ц.

20 серпня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кравець В. В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-439, виданого 28 січня 2016 року.

10 вересня 2019 року загальні збори акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиний акціонер АТ «Укрсоцбанк» затвердили рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», згідно з яким 15 жовтня 2019 року затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати, визначеної у Передавальному акті, а саме з 15 жовтня 2019 року.

12 серпня 2022 року на позачергових загальних зборах акціонерів АТ «Альфа-Банк» прийнято рішення про зміну назви АТ «Альфа-Банк»» на АТ «Сенс Банк».

Згідно з відомостями з АСВП 12 травня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравцем В. В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, визначених пунктом 10 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

22 квітня 2021 року між приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравцем В. В. та приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Семеновим Р. А. укладено договір про заміщення приватного виконавця.

Оскільки діяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця В. В. зупинена та з метою встановлення дійсних обставин справи, отримання інформації про можливе місцезнаходження виконавчого листа, заявник звернувся із заявою про надання інформації до приватного виконавця Семенова Р. А.

Листом № 8-к від 30 травня 2024 року приватний виконавець Семенов Р. А. повідомив, що матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 20 серпня 2019 року, відкритого приватним виконавцем Кравцем В. В., з примусового виконання виконавчого листа № 2-439, виданого 28 січня 2016 року, приватному виконавцю Семенову Р. А. не передавалися. У приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Семенова Р. А. відсутня інформація про місцезнаходження виконавчого листа № 2-439, виданого 28 січня 2016 року Деснянським районним судом міста Києва у справі № 754/11746/15-ц.

Згідно з довідкою від 13 серпня 2025 року № 37827-56/2025, АТ «Сенс Банк», що є правонаступником АТ «Укрсоцбанк», підтверджує факт відсутності (втрати) оригіналу виконавчого листа № 2-439, виданого 28 січня 2016 року Деснянським районним судом міста Києва у справі № 754/11764/15-ц про стягнення заборгованості та судового збору з ОСОБА_1

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», згідно з пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

У статті 37 вказаного Закону передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

У пункті 10-2 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII, доповненого згідно із Законом України від 15 березня 2022 року «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», який набрав чинності 26 березня 2022 року, визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

У пунктах 53 - 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2024 року в справі № 186/871/14-ц (провадження № 14-97цс24) вказано, що «аналіз підпункту 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (підпункт 19.4 підпункту 19 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України) дає підстави для висновку про те, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого документа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого документа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено».

Розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, у тому числі і заміна стягувача у виконавчому провадженні, і видача дубліката виконавчого документа, є триваючими правовідносинами до тих пір, поки судове рішення не буде виконане в порядку, передбаченому законом. Тому державний / приватний виконавець чи заявник має право звертатися до суду з відповідним поданням, заявою, направленими на виконання статті 129 Конституції України щодо обов`язковості судового рішення, стільки раз, скільки це необхідно, аби виконати судове рішення (за винятком випадків, передбачених статтею 44 ЦПК України) (див. пункти 79, 80 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2024 року в справі № 186/871/14-ц(провадження № 14-97цс24)).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі № 260/2595/22 зазначено, що особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження» як спеціальним нормативно-правовим актом, у цьому випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року по справі № 196/673/14-ц зроблено висновок, що «аналіз пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2019 року по справі № 2-1118/09 зазначено, що «суд апеляційної інстанції, встановивши, що рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 червня 2009 року про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_4 на користь КС «Наші люди» не виконано, виданий судом на підставі цього рішення виконавчий лист на виконанні не перебуває, його оригінал втрачено під час пересилання з виконавчої служби до КС «Наші люди» не з вини стягувача, дійшов правильного висновку про видачу дубліката виконавчого листа. При цьому судом апеляційної інстанції враховано те, що відповідно до статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час вчинення виконавчої дії) належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення стягувачу, матеріали справи якого не містять. За таких обставин, колегія суддів відхиляє аргумент касаційної скарги про те, що заявник не надав доказів втрати виконавчого листа. Крім того, такий аргумент скарги зводиться до переоцінки доказів у справі, що не відноситься до процесуальних повноважень суду касаційної інстанції».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 зазначено, що «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі №643/20898/13-ц».

Аналогічні висновки неодноразово наводилися у постановах Верховного Суду (див., зокрема постанови від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 17 травня 2023 року у справі № 565/1888/19, від 01 листопада 2023 року по справі № 6-66/2011).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18)).

Встановивши, що заявником не надано достатніх доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви в частині видачі дублікату виконавчого листа.

Касаційний суд акцентує увагу, що сам лише факт відсутності виконавчого документа у стягувача не свідчить про те, що його було втрачено, за встановлення судами ненадання заявником доказів його відсутності у матеріалах виконавчого провадження № НОМЕР_1, яке здійснювалось приватним виконавцем Кравцем В. В. та яке не було передано приватному виконавцю Семенову Р. А., доказів втрати чи знищення самого виконавчого провадження № НОМЕР_1 або об`єктивної неможливості отримати таку інформацію.

При цьому за наявності таких доказів стягувач не позбавлений права повторно звернутися до суду для вирішення відповідного процесуального питання в межах строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Сенс Банк» на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 09 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2026 року у справі № 754/11746/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

П. І. Пархоменко