ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1480/26 Справа № 205/8573/24 Головуючий у першій інстанції: Курбанова Н.М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Марченко С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська у складі судді Курбанової Н.М. від 10 лютого 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2024 року ТОВ «Бізнес позика»звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 03.02.2022 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_2 укладено договір №447430-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 03.02.2022 року ТОВ «Бізнес Позика» було направлено ОСОБА_2 пропозицію (оферту) укласти договір №447430-КС-001 про надання кредиту, яку відповідач 03.02.2022 року прийняв. ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-9076 , на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), який боржником було введено/відправлено. За умовами договору відповідач отримав від позичальника ТОВ «Бізнес Позика» грошові кошти у розмірі 19000,00 грн., зі сплатою плати за користування кредитом у розмірі 1.08123609% за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконав, надав відповідачу грошові кошти у визначеному договором розмірі шляхом перерахування на банківську картку позичальника, котрий позичальник вказав в особистому кабінеті. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №447430-КС-001 позичальника ОСОБА_2 , на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором №447430-КС-001 на загальну суму 3 960,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_2 , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 09.06.2024 року утворилась заборгованість за договором №447430-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 52607,67 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 19000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 31636,22 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 1971,45 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором №447430-КС-001 про надання кредиту від 03.02.2022 року, в загальному розмірі 52607,67 грн.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 лютого 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором №447430-КС-001 від 03.02.2022 станом на 09.06.2024 р. у розмірі 52607 грн. (п`ятдесят дві тисячі шістсот сім грн. 67 коп.), яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 19000 грн. 00 коп., суми прострочених платежів по процентах у розмірі 31636 грн. 22 коп. та суми прострочених платежів за комісією у розмірі 1971 грн. 45 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та закриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного заочного рішення із закриттям провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно копії договору, 03.02.2022 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_2 укладено договір №447430-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 вищевказаного договору ТОВ «Бізнес Позика» надало позичальнику грошові кошти в розмірі 19000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,08123609 процентів за кожен день користування кредитом.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №447430-КС-001 ОСОБА_2 здійснив часткову оплату на загальну суму 3960,00 грн.

Встановлено, що з даним позовом ТОВ «Бізнес Позика» звернулась до ОСОБА_2 24 червня 2024 року через Електронний суд, який зареєстрований судом першої інстанції 27 червня 2024 року, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції місцевого суду на першому аркуші позовної заяви (а.с. 1).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено актовий запис №830 (а.с. 140).

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 01 липня 2024 року відкрито провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Згідно довідки ПН Дніпровського міського нотаріального округу Журавльової Г.С. №240/01-16 від 05.11.2025 після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину прийняла ОСОБА_1 на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, тому що проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем на момент його смерті та проживає і зареєстрована та по цей час (а.с. 158).

Частиною 4 статті 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно статті 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

За положеннями ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Системний аналіз зазначених норм ЦК України та ЦПК України дають підстави дійти висновку, що цивільним процесуальним законом не передбачено пред`явлення позову до особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог частини четвертої статті 25 ЦК України припинилася.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі №473/1433/18 зазначено, що цивільне процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 473/1433/18 (провадження № 14-35цс20), постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року, у справі № 183/4229/14-ц, 07 березня 2018 року у справі № 320/13096/13-ц, 14 лютого 2018 року у справі №310/10284/15 та 16 січня 2018 року у справі № 654/3928/15, від 9 жовтня 2023 року у справі № 688/181/23.

Виходячи з викладеного, встановивши, що позивачем 24.06.2024 року пред`явлено позов про стягнення заборгованості до ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до пред`явлення позову до суду; приймаючи до уваги, що чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог частини 4 статті 25 ЦК України припинено; враховуючи, що після відкриття провадження у справі за позовом до відповідача судом не вирішувалось питання про закриття провадження, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення та закриття провадження у справі.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, допустив порушення норм процесуального права, неправильно застосував матеріальний закон, тому оскаржуване заочне рішення підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про закриття провадження у справі.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, заочне рішення місцевого суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Колегія звертає увагу, що позивач, за наявності підстав, не позбавлений можливості, на захист своїх прав та законних інтересів, звернутись до суду з іншим позовом, за іншого обґрунтування, до належного відповідача.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 377, 381-383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2025 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2026 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

Л.П. Никифоряк