Провадження №2/367/2526/2026
УХВАЛА

Іменем України

02 березня 2026 року місто Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області

у складі головуючого судді Білогруд О.О.,

за участі секретаря судового засідання Гончаренко Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1 (у режимі відеоконференцзв`язку),

відповідачки ОСОБА_2 (у режимі відеоконференцзв`язку),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, Служба у справах дітей Христинівської міської ради, про визначення місця проживання дитини,

установив:

у провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває указана справа. Ухвалою від 26.01.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано у органів опіки та піклування Ірпінської міської ради та Христинівської міської ради висновки щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

11.02.2026 від відповідачки ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, а 16.02.2026 клопотання про виклик свідків.

Також 11.02.2026 від відповідачки ОСОБА_2 надійшло клопотання про передачу справи на розгляд іншому суду, яке обґрунтовано таким. Відповідачка разом з неповнолітньою дочкою постійно проживає у АДРЕСА_1 . За цією ж адресою вона ОСОБА_2 з 06.11.2025 зареєстрована як внутрішньо переміщена особа, тому на підставі положень статей 31, 32, 187 ЦПК України, покликаючись на частину першу статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод просила направити цю справу за підсудністю до Христинівського районного суду Черкаської області.

У підготовчому судовому засіданні 02.03.2026 відповідачка ОСОБА_2 підтримала подану заяву, зауважила, що певний період часу проживає з дочкою в АДРЕСА_1 . Указане домоволодіння є упорядкованим та облаштованим як для її потреб, так і потреб неповнолітньої дочки. Також дочка відвідує місцевий заклад освіти, позашкільні гуртки, у неї вже створено певне середовище друзів, знайомих у місті Христинівка. Зауважила, що має намір здійснити реєстрацію місця проживання як своє так і дочки у місті Христинівка, зверталася з приводу цього до ОСОБА_3 , однак він на контакт з нею не виходить. Саме тому, у листопаді 2025 року вона зареєструвалася у місті Христинівка як внутрішньо переміщена особа. Просила задовольнити заяву та передати справу за підсудністю до Христинівського районного суду Черкаської області.

Представник позивача Мельник О.О. у цьому питанні поклалася на розсуд суду.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 259 ЦПК України ухвала, як окремий процесуальний документ оформляються після закінчення судового засідання.

Розглядаючи указану заяву судом зауважується таке.

Позивачем у позовній заяві указано зареєстроване місце проживання відповідача у селищі Гостомель, Бучанського району, Київської області. Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі через підсистему «Електронний суд» сформовано витяги з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання позивача та відповідача. Таким місцем є селище Гостомель, Бучанського району, Київської області. Ухвалою від 26.01.2026 відкрито провадження у справі.

Водночас після отримання клопотання відповідачки про передачу справи за підсудністю через підсистему «Електронний суд» сформовано відомості з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, згідно яких ОСОБА_2 з 06.11.2025 має діючу довідку внутрішньо переміщеної особи №7121- та фактичне адреса її проживання є: АДРЕСА_1 . Указані відомості також містяться і у довідці, долученої відповідачкою до клопотання.

Частиною першою статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини другої указаної статті справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

При цьому, судом ураховується, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (частина перша статті 378 ЦПК України).

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 24.06.2024 у справі № 554/7669/21 сформувала правовий висновок, згідно з яким положення ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної підсудності здійснюється виключно з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи. Верховний Суд наголосив, що в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, а фактичне місце проживання фізичної особи, відмінне від зареєстрованого, не має правового значення для цілей визначення підсудності.

Зазначений підхід зумовлений необхідністю дотримання принципу процесуальної визначеності та запобігання зловживанням процесуальними правами, оскільки фактичне місце проживання може змінюватися без офіційного повідомлення державних органів, тоді як реєстрація є єдиним об`єктивним критерієм підсудності. Об`єднана палата КЦС ВС прямо відступила від попередніх висновків Верховного Суду, які допускали визначення підсудності за фактичним місцем проживання на підставі договорів оренди чи довідок, вказавши на їх невідповідність імперативним вимогам процесуального закону.

У цій справі відповідачка ОСОБА_2 зареєструвала (задекларувала) своє місце проживання як внутрішньо переміщена особа 06.11.2025, позивачем ОСОБА_3 подано позов до суду 22.12.2025. Відтак реєстрація місця проживання відповідачки відбулася до подання позовної заяви до суду, тобто обставини за яких справа підсудна іншому суду виникли не після прийняття справи до провадження.

Судом зауважується, що норми процесуального права мають публічно-правову природу, оскільки вони регулюють порядок здійснення правосуддя державою та встановлюють чіткі межі повноважень конкретного суду.

Принцип «законного суду» (суду, встановленого законом) є фундаментальною складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як вказав Європейський суд з прав людини, фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання цим судом норм, що регулюють його юрисдикцію та підсудність. Якщо суд розглядає справу з порушенням правил територіальної підсудності, він перестає бути «судом, встановленим законом» для цієї конкретної справи, що є безумовною підставою для скасування будь-якого ухваленого ним рішення.

Отже, використання для встановлення компетентного суду фактичної адреси проживання, яка не підкріплена офіційною реєстрацією, матиме наслідком невизначеність при вчиненні процесуальних дій та порушення правил територіальної юрисдикції.

Оскільки законний суд є інституційним елементом справедливого правосуддя в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання правил підсудності є обов`язковим для суду.

Також 02.03.2026 до суду надійшла відповідь органу опіки та піклування Ірпінської міської ради Київської області про те, що надати висновок відповідно до статті 19 Сімейного кодексу України надати не має повноважень, оскільки як дитина, так і мати не проживають на території Ірпінської міської територіальної громади.

З огляду на те, що місце проживання відповідачки як внутрішньо переміщеної особи зареєстровано на території, яка не належить до територіальної підсудності Ірпінського міського суду Київської області, і факт такої реєстрації у органах державної влади відбувся до ініціювання позивачем цього судового провадження, справа підлягає направленню за підсудністю до Христинівського районного суду Черкаської області.

Згідно зі статтею 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись статтями 27, 31, 187, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя -

постановив:

матеріали цивільної справи № 367/15698/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, Служба у справах дітей Христинівської міської ради, про визначення місця проживання дитини направити за підсудністю до Христинівського районного суду Черкаської області (адреса: 20001, Черкаська область, місто Христинівка, вулиця Соборна, будинок 27/а).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя О.О. Білогруд