УХВАЛА

04 березня 2026 року

м. Київ

справа № 344/13846/24

провадження № 61-2136ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокаткою Ванкевичем Андрієм Віталійовичем, на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2025 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14 січня 2026 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Спілка забудівників 28» про визнання майнових прав,

ВСТАНОВИВ:

1. У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Спілка забудівників 28» про визнання майнових прав.

2. На обґрунтування вимог позову зазначив, що 24 травня 2022 року між сторонами було укладено Договір про цільовий внесок у діяльність № ЖРК/18/10. Предметом вказаного договору визначено обов`язок відповідача за рахунок цільового внеску позивача здійснити будівництво та передати у власність останнього об`єкт нерухомості, а саме квартиру на третьому поверсі за будівельним номером АДРЕСА_1 . Розмір цільового внеску визначений та погоджений сторонами Договору і становить 1 079 785,00 грн.

3. Зазначена сума була сплачена позивачем у повному обсязі, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 1 від 24 травня 2022 року, виданою відповідачем.

4. Відтак, свої зобов`язання за Договором позивач виконав належним чином.

5. Згодом, відповідно до п.п. 3 п. 2.6 Договору ОК «ЖБК «Спілка забудівників 28» було надано позивачу згоду на уступку (відступлення) права членства та своїх зобов`язань на користь третьої особи без сплати винагороди, що свідчить про те, що договір був укладений та виконаний зі сторони позивача і виконувався відповідачем.

6. Відповідно до п.п. 1 та 2 п. 2.1 Договору ОК «ЖБК «Спілка забудівників 28» узяв на себе зобов`язання збудувати, здати в експлуатацію та передати позивачу об`єкт будівництва у передбачений Договором термін.

7. Кінцевий термін здачі об`єкта будівництва в експлуатацію мав відбутися у IV кварталі 2023 року (п. 1.7 Договору). Інші терміни здійснення будівництва і здачі об`єкта будівництва в експлуатацію сторонами не погоджувалися.

8. Позивач вважає, що його права як добросовісного інвестора порушені, оскільки він вчасно не отримав те, на що розраховував, укладаючи Договір з відповідачем.

9. На момент звернення до суду з цією позовною заявою об`єкт будівництва у передбачений Договором строк позивачу не переданий.

10. Відповіді на звернення щодо отримання інформації про об`єкт будівництва та можливості скористатися правом на відступлення прав за Договором позивач від ОК «ЖБК «Спілка забудівників 28» він не отримав, у зв`язку з чим у нього відсутня впевненість у тому, що жодна інша особа не може претендувати на об`єкт інвестування.

11. Вважає, що наведені факти свідчать про небажання відповідача виконувати свої зобов`язання за укладеним договором та породжують сумніви щодо справжніх намірів завершення об`єкта будівництва і передання його замовнику.

12. Позивачем повністю сплачено вартість проінвестованої ним квартири. Натомість, Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Спілка забудівників 28» своїх зобов`язань щодо введення будинку в експлуатацію та передання йому квартири у встановлені договором строки не виконав, що перешкоджає позивачу зареєструвати право власності на квартиру та, як наслідок, розпоряджатися нею.

13. Просив суд визнати за ним майнові права на об`єкт будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , з наступними характеристиками: квартира будівельний АДРЕСА_3 , кількість кімнат - 1, загальною площею 49,4 кв.м, що розташована на 3 поверсі, 1 під`їзд, згідно Договору № ЖРК/18/10 про цільовий внесок у діяльність від 24 травня 2022 року.

14. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

15. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 січня 2026 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ванкевича А. В. залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 30 вересня 2025 року - без змін.

16. Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та підлягає поверненню, з огляду на таке.

17. Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

18. Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

19. Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

20. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

21. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої

статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

22. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої

статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

23. Крім того аналіз положень статті 389 ЦПК України свідчить, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України в касаційній скарзі зазначається норма (норми) права, щодо застосування яких у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

24. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини другої

статті 389 ЦПК України, особа, яка подає скаргу має враховувати, що частина перша статті 411 ЦПК України в чинній редакції містить сім, а частина третя цієї статті - чотири, окремих пункти в яких викладено підстави для скасування судового рішення.

25. Отже, у разі посилання на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України, як підставу касаційного оскарження, заявник має конкретизувати, які саме випадки передбачені відповідними пунктами частин першої та/або третьої

статті 411 ЦПК України наявні, на його думку, для скасування судових рішень та обґрунтувати свої доводи.

26. Особа, яка подає касаційну скаргу, має чітко визначити та обґрунтувати одну чи декілька (якщо вони не є взаємовиключними) підстав касаційного оскарження передбачених процесуальним законом (частиною другою статті 389 ЦПК України).

27. Аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що заявник посилається на

пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України та зазначає, що доказ квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 24 травня 2022 року, в якій зазначено, що «Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Спілка забудівників 28» прийняв від ОСОБА_1 на підставі договору № ЖРК/18/10 від 24 травня 2022 року кошти в сумі - 1 079 785,00 грн суд першої інстанції з яким безапеляційно погодився і суд апеляційної інстанції невірно застосовують норми права: пункт 25 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яке затверджене Постановою Правління НБУ від 29 грудня 2017 року № 148 . Станом на дату написання цієї касаційної скарги висновок Верховного Суду щодо вірного застосування цієї норми в подібних правовідносинах за аналогічних обставин справи відсутній.

28. Верховний Суд звертає увагу, що посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу для відкриття касаційного провадження, заявник повинен зазначити норму права, практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок виклав апеляційний суд з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає незгода з ним.

29. І хоча текст касаційної скарги і містить посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування відповідної норми права, однак такі посилання є формальними та зводяться фактично до висловлення незгоди заявника з установленими судами попередніх інстанцій фактичними обставинами справи, оцінкою зібраних у справі доказів та зробленими на їх підставі висновками, що не може бути оцінене як таке, що відповідає підставі, визначеній пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

30. Заявник не навів належного обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального чи процесуального права, а його доводи спрямовані на переоцінку доказів, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

31. Отже формальне посилання на відсутність висновку Верховного Суду без належного правового обґрунтування, суд касаційної інстанції не вважає виконання обов`язкових вимог процесуального закону, визначених пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України, щодо зазначення у касаційній скарзі підстави (підстав), на якій (яких) така скарга подається.

32. Оскільки особою, яка подала касаційну скаргу, не виконано вимог

ЦПК України щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, а тому на підставі пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає поверненню.

33. Суд звертає увагу, що згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви (рішення ЄСПЛ в справах «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, «Brualla Gomez de la Torre v. Spain»

від 19 грудня 1997 року).

34. Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

35. Враховуючи, що у касаційній скарзі не викладені передбачені чинним

ЦПК України підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку, скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись пунктом 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , поданою адвокаткою Ванкевичем Андрієм Віталійовичем, на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2025 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14 січня 2026 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Спілка забудівників 28» про визнання майнових прав - повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак