Справа № 461/1368/26
Провадження № 2/461/1829/26
УХВАЛА

23.02.2026 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мироненко Л.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визначення часток у спільній сумісній власності,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до відповідачів з позовом про визначення часток у праві спільної сумісної власності.

Вивчивши позовну заяву, суддя доходить переконання про наявність підстав для залишення такої без руху.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Дана позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам ст.ст.175 ЦПК України, оскільки у ній не зазначено реєстраційних номерів облікової картки платника податків відповідачів або номер і серію їхніх паспортів - громадян України. Також, позивачем не вказано відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у відповідачів.

Крім того, відповідно до ч. 4ст.177ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви додано квитанцію ID 6036-4988-7177-7351 як доказ оплати судового збору в сумі 1064,96 грн., як за немайнову вимогу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зроблено правовий висновок про те, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру)- це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (п.8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 у справі №907/9/17).

Крім того, в ухвалі Верховного Суду від 06.07.2022 у справі №570/4795/20 (провадження № 61-5858ск22) судом касаційної інстанції констатовано, що позовна вимога про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності є майновою, оскільки за своєю правовою природою пов`язана з володінням майном.

Таким чином, заявлена позивачем позовна вимога про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності є вимогою майнового характеру, оскільки стосується володіння нерухомим майном.

В силу приписів ч.3ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Також, щодо визначення ціну позову, суд зазначає, що ціна позову повинна дорівнювати ринковій вартості спірного нерухомого майна на день подання позовної заяви до суду.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

Відповідно до ч. 2ст.176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

У зв`язку з чим суддя зазначає, що позивачу необхідно визначити ціну позову, яка повинна дорівнювати дійсній ринковій вартості спірного нерухомого майна, та сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, яка повинна становити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням сплаченого судового збору у розмірі 1064 грн. 96 коп.

Оскільки встановлено невідповідність позовної заяви вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України, суддя вважає, що позовна заява, підлягає залишенню без руху із наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків поданої заяви терміном 10 днів з дня отримання копії ухвали, а також слід роз`яснити позивачу, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута останнім.

Керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визначення часток у спільній сумісній власності, - залишити без руху, надавши позивачу строк для виправлення недоліків - десять днів з дня вручення копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мироненко Л.Д.