Єдиний унікальний номер справи 183/1858/25
Провадження № 2/183/2690/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року м. Самар Дніпропетровської області

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання - Федорової Є. П.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Товстого К. А.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвокатаМусаєвої Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивач посилалась на те, що 20 жовтня 2017 року сторони уклали шлюб, який рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2023 року розірвано. Від шлюбу сторони мають двох спільних малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2022 року позивач разом з дітьми фактично мешкають в м. Дніпро. Відповідач не приймає участі в утриманні дітей, не цікавиться та не спілкується з ними. У вихованні дітей участі не приймає взагалі, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, тобто не дбає про нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, тобто відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками, самоусунувся від виховання дітей. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2022 року у справі № 201/2154/22 з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання двох малолітніх дітей та на утримання позивача до досягнення молодшою дитиною трьох років, рішення набрало законної сили. У провадженні Самарівського ВДВС у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист у вказаній справі, на підставі якого відкриті виконавчі провадження НОМЕР_5; НОМЕР_6; НОМЕР_7, у яких стягувач - ОСОБА_1 , боржник - ОСОБА_2 . Згідно з листом Самарського ВДВС у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.03.2025 № 27802 - станом на 07.03.2025 заборгованість ОСОБА_2 на утримання двох малолітніх дітей та аліменти на користь матері дітей у виконавчих провадженнях № НОМЕР_8, НОМЕР_6, № НОМЕР_9 складає: 216 888,63 грн.

Самарівським ВДВС складено протокол № 71231254/24 від 02.04.2024 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, у зв`язку з несплатою аліментів. Матеріали направлено до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, постановою якого від 28.06.2024 у справі № 183/3760/24 відповідача визнано винним у вчиненні зазначеного правопорушення. Незважаючи на застосовані державним виконавцем заходи примусового впливу та обмеження, відповідач рішення суду не виконує, аліменти не сплачує, участі в утриманні та вихованні малолітніх дітей не бере. Діти фактично виховуються та утримуються позивачем одноособово, без будь-якої допомоги з боку відповідача.

Також зазначає, що старший син сторін, ОСОБА_5 , відвідує дитячий садок та проходить підготовку до школи у приватному навчальному закладі. Згідно з характеристикою з дитячого садка, усі питання щодо виховання та навчання дитини вирішуються виключно матір`ю - ОСОБА_6 , яка належним чином піклується про сина, підтримує його розвиток, привчає до відповідальності та самостійності. Батько участі у житті закладу не бере: дитину до садка не приводив, заклад не відвідував, у дитячих заходах участі не брав та оплату за відвідування садка не здійснював. Витрати на підготовку ОСОБА_7 до школи у приватному закладі також повністю несе позивач, що підтверджується відповідними документами. Молодший син, ОСОБА_8 , дитячий садок не відвідує, у зв`язку з перебуванням матері у відпустці по догляду за дитиною.

У зв`язку з чим позивач просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 28 лютого 2025 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків його позовної заяви, що було зроблено позивачем 18 березня 2025 року.

01 квітня 2025 року через канцелярію суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, яка передана судді 02 квітня 2025 року.

Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2025 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду в порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Цією ж ухвалою суду було встановлено відповідачеві та третій особі строки для подання відзиву на позовну заяву, а також письмових пояснень щодо позовної заяви.

Ухвалою суду від 05 листопада 2025 року зобов`язано адміністрацію Соборного району Дніпровської міської ради надати суду інформацію про те, чи з`ясовувалась думка дитини ОСОБА_9 щодо суті спору у цій справі (шляхом проведення бесіди з психологом тощо), та, у разі наявності такої інформації, надати відповідні письмові докази.

Ухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2025 року постановлено про закриття підготовчого провадження у справі, останню призначено до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеному у пред`явленій позовній заяві.

Представник позивача адвокат Товстий К. А. у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, вважає, що наявні підставі для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засідання позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Надав для огляду оригінали заяв, засвідчених нотаріально. Зазначив, що визнання позову відповідає його волі.

Представник відповідача адвокат Мусаєва Ю. В.просила задовольнити позов, у зв`язку з визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, надавши при цьому висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей.

Суд, вислухавши думку та пояснення учасників справи, дослідивши наявні письмові докази, приходить до такого висновку.

26 вересня 2024 року набула чинності постанова Верховної Ради України № 3984-IX від 19.09.2024 про перейменування окремих населених пунктів та районів, зокрема було змінено назви Новомосковського району на Самарівський район; місто Новомосковськ Новомосковського району на місто Самар.

Судом установлено, що 20 жовтня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрували шлюб, який рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2023 року розірвано. 24 серпня 2023 року зазначене рішення набрало законної сили.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , батьками якого записані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій представником позивача копії.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_4 , батьками якого записані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій представником позивача копії.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2022 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожного, до досягнення ними повноліття. Цим же рішенням стягнуто аліменти на утримання його дружини ОСОБА_1 у розмірі 2 500 грн. щомісячно до досягнення молодшою дитиною - малолітнім сином - ОСОБА_4 трирічного віку.

Постановою державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства (м. Дніпро) від 15 вересня 2022 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_8 з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2022 року, в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання його дружини ОСОБА_1 у розмірі 2 500 грн. щомісячно до досягнення молодшою дитиною - малолітнім сином - ОСОБА_4 трирічного віку.

Постановою державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства (м. Дніпро) від 15 вересня 2022 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_10 з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2022 року, в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.

Постановою державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства (м. Дніпро) від 15 вересня 2022 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_9 з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2022 року, в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.

Згідно з листом начальника Самарського ВДВС у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Мироненка О. № 27802 від 07 березня 2025 року, станом на 07 березня 2025 року загальна сума заборгованості складає 216 888,63 грн, в тому числі за ВП № НОМЕР_8 - 78 554,45 грн, за ВП НОМЕР_6 - 69 167,08 грн, за ВП НОМЕР_7 - 69 167,10 грн.

Згідно з характеристикою на дитину ОСОБА_3 , останній з вересня 2024 року отримує репетиторські послуги з підготовки до школи у фізичної особи-підриємиці ОСОБА_21 ОСОБА_5 дуже спостережливий та допитливий хлопчик, який завжди прагне дізнатися більше про навколишній світ. Крім того, ОСОБА_10 відвідує дитячий садочок «Сімейний клуб «Shalom Baby». З моменту вступу ОСОБА_11 до садочку всі комунікації адміністрації відбувається виключено через матір ОСОБА_6 , яка дбайливо піклується про нього та всяко підтримує його інтереси і захоплення. Мати привчає хлопчика до відповідальності та самостійності, що позитивно впливає на його розвиток. У дитячий садочок батько ніколи не приводив та не забирав хлопчика. Відповідно із даними бухгалтерії за відвідування дитячого садка батько ніколи не сплачував за дитячий садок. Батько ОСОБА_12 не навідувався до дитячого садка та не відвідував дитячих свят.

Також судом установлено, що постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2024 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин. Стягнуто на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Також судом установлено, що заявою від 30 січня 2026 року ОСОБА_2 надав свою письмову згоду на позбавлення його батьківських прав, цією ж заявою надав згоду на усиновлення дитини іншим чоловіком без будь-яких умов та заперечень щодо його малолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 10 липня 2020 року, видане Шевченківським районним у місті Дніпро відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро. Документ прочитано ним особисто, дані перевірено, зміст відповідає його волі. Указана заява посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зінковою Ю. Є., зареєстрована в реєстрі за № 69.

Також судом установлено, що заявою від 30 січня 2026 року ОСОБА_2 надав свою письмову згоду на позбавлення його батьківських прав, цією ж заявою надав згоду на усиновлення дитини іншим чоловіком без будь-яких умов та заперечень щодо його малолітнього сина ОСОБА_4 грудні 2021 року народження, свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 23 грудня 2021 року, видане Шевченківським районним у місті Дніпро відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро. Документ прочитано ним особисто, дані перевірено, зміст відповідає його волі. Указана заява посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зінковою Ю. Є., зареєстрована в реєстрі за № 68. Зазначені обставини відповідач підтвердив у судовому засіданні.

Згідно з актом обстеження умов проживання, складеного начальником УССД Галик О. І. та заступником начальника УССД Якимчук В. І., проведено обстеження умов проживання дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Санітарний та житловий стан квартири хороший, зроблено сучасний ремонт, є побутова техніка, меблі, водо-електропостачання, інтернет. Для виховання та розвитку дітей створено такі умови: мають окрему кімнату, в якій є двоповерхове ліжко, шафа для одягу, дитячий одяг, розвиваючі іграшки, книги, дитячий транспорт. За результатами обстеження установлено, що під час виходу діти мають охайний вигляд. Для дітей створені комфортні умови для проживання та розвитку. Матеріально родину утримує вітчим ОСОБА_1 . Бабуся по лінії матері ОСОБА_14 допомагає доглядати за хлопцями.

З Висновку Служби у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , убачається, що:

«У Самарівському міськрайонному суді Дніпропетровської області перебуває цивільна справа №183/1858/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей адміністрації Соборного району ДМР про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування надає до суду письмовий висновок щодо розв?язання спору.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 20 жовтня 2017 року по 24 липня 2023 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2023, справа № 201/10237/22, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двоє синів, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Мати дітей, ОСОБА_1 , з синами мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Умови проживання хороші, хлопці мають окрему кімнату, забезпечені всім необхідним для нормального розвитку та проживання. Квартира на праві власності належить бабусі дітей по лінії матері, ОСОБА_14 .

Батько дітей, ОСОБА_2 , проживає в АДРЕСА_2 . У телефонному режимі чоловік повідомив, що з дітьми не спілкується, тому що колишня дружина заблокувала його номер, до квартири не впускає.

ОСОБА_2 не сплачує аліменти на утримання дітей. У матеріалах справи є інформація про постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.06.2024, справа № 183/3760/24, провадження № 3/183/2527/24, в якій зазначено, що на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Відповідно листа Самарівського відділу реєстрації виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області від 25.08.2025 № 116712 загальна сума несплати аліментів ОСОБА_2 складає 236 982,63 грн.

Слід зазначити, що родина ОСОБА_15 в поле зору не потрапляла. Жодних звернень щодо невиконання батьківських обов?язків, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до адміністрації Соборного району ДМР не надходило.

Розгляд зазначеного питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виносилося тричі (23.07.2025, 14.08.2025 та 18.09.2025). ОСОБА_2 надавався час для відновлення контакту з дітьми та погашення заборгованості зі сплати аліментів на утримання дітей, але чоловік не скористався шансом. ОСОБА_2 на засідання комісії не приходив, з членами комісії спілкувався по viber зв?язку, жодних звернень про чинення йому перешкод у спілкуванні з дітьми не подавав.

Мати дітей, ОСОБА_1 , надала письмові пояснення від ОСОБА_14 , 1978 р.н., ОСОБА_16 , 1985 р.н., ОСОБА_17 , 1979 р.н., ОСОБА_18 , 2001 р.н., ОСОБА_19 , 1999 р.н., ОСОБА_20 , 1992 р.н., які підтвердили, що батько хлопчиків, ОСОБА_2 , не виконує свої батьківські обов?язки.

Також ТОВ «Єврейський медичний центр Джей Ем Сі» та ТОВ Скай-Віннер МЦ «Геліос» зазначили, що ОСОБА_2 жодного разу не був присутній на медичних оглядах своїх синів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» «Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов?язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, небідно для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

Враховуючи вищезазначене, керуючись інтересами малолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ст. 164 Сімейного кодексу України, ст. 150 Сімейного кодексу України, адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відносно, дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, лю6ові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину.

Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та и людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько (мати) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної Постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. А тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку в особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікую і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Статтею 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до ч. 1 статті 3 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Способи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №20 від 19.12.2008) в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

За змістом роз`яснень, п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №20 від 19.12.2008) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні.

Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ( далі по тексту - ЄКПЛ) становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей.

Як зауважив Європейський Суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ) у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас, ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №20 від 19.12.2008), зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Верховний Суд у постанові від 24 жовтня 2018 року у справі №761/2855/17 вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків.

Оцінюючи надані позивачем докази, які досліджені в судовому засіданні, визнання позову відповідачем, що не суперечить інтересам дітей, суд приходить до переконання, що позивачем доведений той факт, що ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом тривалого часу і за час розгляду справи в суді своєї поведінки не змінив, продовжує ухилятись від цього обов`язку, тому, суд вважає, що в інтересах дітей, необхідно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 ;

- третя особа: Служба у справах дітей адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради: , адреса місцезнаходження юридичної особи: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пл. Шевченка, буд. 7.

Повне рішення суду складено та підписано 26 лютого 2026 року.

Суддя Г.Є. Майна