РІШЕННЯ

Іменем України

25.02.2026 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Савченко Я.С.,

без участі сторін та представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

ВСТАНОВИВ:

17.06.2025 на адресу Вінницького районного суду Вінницької області з Вінницького міського суду Вінницької області, за підсудністю, надійшла вищевказана позовна заява, яку представник позивача мотивує тим, що 28.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір № 77713437.

Вказує, що згідно п. 1 договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Зазначає, що відповідно до п. 2 договору про надання позики: сума позики становить 4000,00 грн.; процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99 % яка нараховується за кожен день користування позикою.

Також, 10.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір № 3584272, згідно п. 1.1. якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти фінансовий кредит у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 3000, 00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 1125 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.

Окрім цього зазначає, що 22.02.2022 було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77713437., а 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №77713437.

Представник позивача також вказує, що 26.01.2022 було укладено договір №26-01/2022-83 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3584272, а 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3584272.

Таким чином ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №77713437 та за договором №3584272.

Вказує, що станом на сьогоднішній день заборгованість за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №77713437 від 28.09.2021, станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 13552,65 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту - 4000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9552,00 грн.; нараховані 3% річних - 0,65 грн.

Крім того, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №3584272 від 10.10.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 17775,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту - 3000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -14475,00 грн.; заборгованість за комісіями - 300,00 грн.

Тому представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №3584272 від 10.10.2021 у розмірі 31327,65 грн.; понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн., а також понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 23.06.2025 відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням відповідача. Вказану ухвалу було скеровано надіслано відповідачу на адресу місця його реєстрації, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін до суду відповідачем подано не було.

Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов частково обґрунтований та такий, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 28.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №77713437 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у онлайн режимі, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) 1oo6rfp1H6, який було надіслано відповідачу на номер мобільного телефону - НОМЕР_1 (а.с.42).

Згідно умов вищевказаного договору позики, відповідачу було надано кредит на суму 4000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 2,70% та зниженою процентною ставкою у розмірі 1,89% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, строком на 30 днів, тобто до 28.10.2021, орієнтована загальна вартість позики складає 6268,60 грн.

Відповідно до копії довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 15.10.2024, ТОВ «ФК «Фінекспрес» підтвердило прийняття до виконання платіжної інструкції та завершення платіжної операції 28.09.2021, на суму 4 000, 00 грн. за номером платіжної картки відповідача, вказаної ним під час підписання договору позики № 77713437 від 28.09.2021. Даний факт також підтверджується копією листа ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 18.10.2024 (а.с.51,52).

22.02.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) укладено договір факторингу № 22/02/2022, у відповідності до якого клієнт - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між клієнтом і боржниками (а.с.13-15).

Відповідно до копії реєстру боржників № 1, до договору факторингу № 22.02.2022 від 22.02.2022, ОСОБА_1 включено до боржників за кредитним договором № 77713437, в сумі 13552,65 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту - 4000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9552,00 грн.; нараховані 3% річних - 0,65 грн. (а.с.17-18).

Згідно з копією договору про відступлення(купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Вердикт Капітал» передало ТОВ «Коллект Центр» за плату, а ТОВ «Коллект Центр» прийняв права грошової вимоги, що належить ТОВ «Вердикт Капітал». За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами (а.с.21-24).

Відповідно до реєстру боржників до договору про відступлення(купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 77713437, в сумі 13552,65 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту - 4000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9552,00 грн.; нараховані 3% річних - 0,65 грн. (а.с.25-28).

Судом також установлено, що 10.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 3584272, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені цим договором. Сума кредиту становить 3000,00 грн. (п. 1.2.). Кредит надається загальним строком на 30 днів з 10.10.2021. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 09.11.2021 (а.с.70-74), що також підтверджується копією анкети-заяви на кредит №3584272 від 10.10.2021 (а.с.76).

Відповідно до довідки ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з яким укладено договір №3584272 від 10.10.2021 ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифіктора), здійснювалося в інформаційно-телекомунікаційній системі; одноразовий ідентифікатор - S75610 (а.с.49).

На підставі укладеного кредитного договору №3584272 від 10.10.2021, відповідачу зараховано на платіжну картку кредитні кошти в сумі 3000,00 грн, про що свідчить копія квитанції № від 10.10.2021 (зворотній бік а.с.49).

Згідно копії Договору факторингу № 26-01/2022-83 від 26.01.2022, ТОВ «Мілоан» передав, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняв право грошової вимоги, що належить ТОВ «Мілоан», і став кредитором за кредитними договорами укладеними між ТОВ «Мілоан» та боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами (а.с.8-10).

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 26-01/2022-83 від 26.01.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №3584272 від 10.10.2021, в загальній сумі 17775,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту - 3000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -14475,00 грн.; заборгованість за комісіями - 300,00 грн. (а.с.12)

Окрім цього, відповідно до реєстру боржників до договору про відступлення(купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №3584272 від 10.10.2021, в сумі 17775,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту - 3000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги -14475,00 грн.; заборгованість за комісіями - 300,00 грн. (а.с.25-28).

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Із матеріалів справи, зокрема з кредитного договору №3584272 від 10.10.2021 укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , та договору позики №77713437 від 28.09.2021 укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 , судом убачається сторони вищевказаних договорів погодили: строк кредитування, умови повернення кредиту, відсотки за користування кредитними коштами та загальну вартість кредиту у грошовому вираженні.

Отже між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за кредитним договором №3584272 від 10.10.2021 та договором позики №77713437 від 28.09.2021 перейшло до ТОВ «Коллект Центр» на підставі договорів факторингу.

Згідно із частиною першою та другою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за договором позики №77713437 в сумі 13552,65 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням тілом кредиту - 4000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9552,00 грн.; нараховані 3% річних - 0,65 грн.

Водночас, при укладенні договору позики №77713437 від 28.09.2021, сторони обумовили орієнтовну загальну вартість позики, що складає 6268,60 грн., з яких 2268,60 грн. це проценти за користування позикою, які нараховуються за узгодженою сторонами, процентною ставкою 2,70 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування сумою позики, про що свідчить таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (зворотній бік а.с.42).

Згідно ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Відповідно до умов договору позики №77713437, термін повернення суми позики зазначено 28.10.2021, тобто право ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» нараховувати відсотки за користування сумою позики припинилося зі спливом строку дії договору 28.10.2021, а відтак починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування сумою позики. Відповідно, таке право відсутнє і в позивача ТОВ «Коллект Центр».

Окрім вищевикладеного, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі, строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування кредитними коштами не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором №3584272 від 10.10.2021 укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 яка в загальній сумі складає 17775,00 грн, з яких з яких: 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 14475,00 грн сума заборгованості за відсотками; 300 грн. заборгованість за комісією.

Водночас, при укладенні кредитного договору №3584272 від 10.10.2021, сторони договору обумовили, що сума кредиту становить 3000,00 грн. (п. 1.2.); кредит надається загальним строком на 30 днів з 10.10.2021 по 09.11.2021 та розмір відсотків за договором становить 5,0 % в день від суми кредиту за кожен день користування ним (п.1.6.).

Отже як зазначалося судом вище, нараховувати відсотки за користування кредитними коштами припинилося зі спливом строку дії договору 09.11.2021, а відтак починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування сумою позики. Відповідно, таке право відсутнє і в позивача ТОВ «Коллект Центр».

Таким чином, нарахування відсотків за користування кредитом має становити 3000 грн. грн. х 5,0 % х 30 днів = 4500 гривень.

Крім цього, щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісійними винагородами у розмірі 300 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові Великої Палати від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.

За таких обставин, суд враховуючи висновки Верховного Суду, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією в розмірі 300 грн. за кредитним договором №3584272 від 10.10.2021 укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .

Тому, виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості: за договором позики №77713437 від 28.09.2021 в розмірі 6269,25 грн., з яких з яких: 4000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2268,60 грн. сума заборгованості за відсотками; нараховані 3% річних - 0,65 грн., а також за кредитним договором №3584272 від 10.10.2021, в розмірі 7500 грн., з яких: 3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4500 грн. - сума заборгованості за відсотками, що в загальному розмірі становить 13769,25 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за необгрунтованістю.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу, розмір оплати який підтверджений позивачем належним письмовим доказом.

Представник позивача у позовній заяві просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 гривень, в обґрунтування заявленої суми на надання правової допомоги у вищевказаному розмірі представником позивача надано: копію договору про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 (а.с.65-66), копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс» (а.с.67), заявку на надання юридичної допомоги №134 від 01.04.2025 (а.с.68), витяг з акту №9 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025, згідно якого АО «Лігал Ассіст» надала клієнту ТОВ «Коллект Центр» правову допомогу вартістю 13 000 грн у виді: надання усної консультації з вивченням документів, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (а.с.69).

Відповідно до ч.1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч.1,2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи в цій частині, суд вважає, що заявлена сума судових витрат на професійну правничу допомогу є такою, що пов`язана з розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тому витрати на професійну правничу допомогу підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача в сумі 5713,80 грн. (із розрахунку: 13000,00 грн. х 13769,25 грн. / 31327,65 грн.), пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім цього, з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» підлягають задоволенню частково, то у рахунок повернення сплаченого судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 1064,70 грн. (2422,40 грн. х 13769,25 грн./31327,65 грн. (ціна позову)).

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.137, 141, 263- 265, 268 ЦПК України, Суд-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, м. Київ, поштовий індекс: 01133, ), заборгованість за кредитним договором №3584272 від 10.10.2021 в сумі 7500 грн. та за договором позики №77713437 від 28.09.2021 в сумі 6269,25 грн., що в загальному розмірі становить 13769,25 гривень (тринадцять тисяч сімсот шістдесят дев`ять гривень 25 копійок).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, м. Київ, поштовий індекс: 01133, ), кошти у рахунок повернення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5713,80 грн. (п`ять тисяч сімсот тринадцять гривень 80 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, м. Київ, поштовий індекс: 01133, ) у рахунок повернення сплаченого позивачем при подачі позову судового збору - 1064,70 грн. (одна тисяча шістдесят чотири гривні 70 копійок).

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Олена САЄНКО