Справа № 944/4958/25
Провадження №2/944/810/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02.03.2026 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білецької М.О.

за участю секретаря судового засідання Хархаліс Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Правові позиції сторін

Представник АТ «ТАСКОМБАНК» Рудницький Ю.І. через систему «Електронний суд» звернувся до Яворівського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №002/12381534-СК_SB від 03.11.2021 в розмірі 74523,74 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач покликається на те, що 03.11.2021 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №002/12381534-СК_SB. Відповідно до даного договору, відповідачу надано кредит та встановлено кредитний ліміт на споживчі цілі в розмірі 50000,00 грн. на умовах визначених кредитним договором, а споживач зобов`язався користуватись кредитним лімітом та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме встановило кредитний ліміт відповідачу у строк, визначений умовами кредитного договору. В свою чергу відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на дату подання заяви у неї виникла заборгованість в розмірі 74523,74 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 48717,18 грн; заборгованості за процентами 25806,55 грн.

У зв`язку із наведеним, просить позов задовольнити

Відповідач відзиву на позовну заяву не подала.

Заяви, клопотання учасників справи.

Представник позивача в судове засідання не прибув, однак 17.02.2026 скерував до суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які вручались особисто відповідачу, в судове засідання повторно не з`явилася.

Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 КПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач ОСОБА_1 про причини неявки в судові засідання не повідомила, відзиву на позов не подала.

Процесуальні дії в справі

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 29.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 12.11.2025.

Згідно з ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 26.02.2026, є дата складення повного судового рішення 02.03.2026.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 03.11.2021 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №002/12381534-СК_SB.

Відповідно до розділу 1 кредитного договору №002/12381534-СК_SB, відповідач просила відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжних засобів на її ім`я та виявила бажання оформити на її ім`я платіжну картку Master Card World та встановити кредитний ліміт на споживчі цілі на суму 50000,00 грн, зі строком користування 12 місяців шляхом кредитування поточного рахунку або на суму, вказану в мобільному додатку в подальшому при встановленні кредитного ліміту в період дії поточного рахунку.

Згідно п.14 кредитного договору №002/12381534-СК_SB, відповідача було повідомлено про орієнтовну реальну річну ставку за кредитом 43,96%, а також про орієнтовну загальну вартість кредиту.

Окрім цього, ОСОБА_1 пройшла верифікацію особи з допомогою паспорта громадянина України. Даний договір підписано відповідачем та представником банку.

Згідно повідомлення-вимоги, представник АТ «ТАСКОМБАНК» звертався до відповідача з вимогою про повернення суми заборгованості за кредитним договором №002/12381534-СК_SB від 03.11.2021.

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору №002/12381534-СК_SB від 03.11.2021, укладеному з ОСОБА_1 , станом на травень 2025 року заборгованість відповідача становить 74523,74 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 48717,18 грн., заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) 25806,56 грн.

Мотиви та оцінка суду

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).

Як визначено у ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України та ст.6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Як визначено у ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У статті 204 ЦПК України закріплено презумпцію правомірності правочину, згідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, зі змісту Кредитного договору №002/12381534-СК_SB від 03.11.2021 вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, а відтак є належною підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором прав і обов`язків сторін.

Станом на травень 2025 року ОСОБА_1 має заборгованість, яка становить 74523,74 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 48717,18 грн., заборгованість по річних процентах (в т. ч. прострочена) 25806,56 грн.

Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення, невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частиною першою статті 530 ЦК України).

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки і інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі вищенаведеного, оскільки відповідач за кредитним договором не сплатила у встановлені строки заборгованість, заперечень проти позову не надала, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором №002/12381534-СК_SB від 03.11.2021 в загальному розмірі 74523,74 грн.

Розподіл судових витрат між сторонами:

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви АТ «ТАСКОМБАНК» сплатило судовий збір в розмірі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № від 12 серпня 2025 року.

Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 279, 280, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором №002/12381534-СК_SB від 03.11.2021 в загальному розмірі 74523 (сімдесят чотири тисячі п`ятсот двадцять три) грн. 74 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 48717 (сорок вісім тисяч сімсот сімнадцять) грн. 18 коп. та заборгованості за процентами 25806 (двадцять п`ять тисяч вісімсот шість) грн. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» сплачений судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.03.2026.

Учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», , місцезнаходження: м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя М.О. Білецька