Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Вереш А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бойко Б.Б. до Фермерського господарства «Коник», третя особа: ОСОБА_2 , про знаття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

Враховуючи, Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бойко Б.Б. звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до Фермерського господарства «Коник», третя особа ОСОБА_2 , про знаття арешту з майна.

Мотивуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначає, після смерті ОСОБА_3 залишилося наступне майно:

- земельна ділянка з кадастровим номером площею 0.47, для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Тарнівецької сільської ради, на підставі рішення 8 сесії 22 скликання Тарнівецької сільської Ради від 21 травня 1996 року.

- житловий будинок загальною площею (кв.м.): 99,8 та житловою площею (кв.м.): 67,1, який складається з 4 (чотирьох) кімнат, що розташований під земельною ділянкою з кадастровим номером :11:010:0059, площею 0,0871 га.

Після смерті ОСОБА_3 , спадкова справа за останнім була заведена у приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Хвасти М.М., за номером у нотаріуса 74/2024, у Спадковому реєстрі за № 73304534.

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Хвасти М.М. за вих. № 48/02-14 від 14.03.2025 року, видана в тому, що 18.11.2024 року, що на підставі заяви ОСОБА_4 , про відмову від прийняття спадщини було заведено спадкову справу №74/2024 за померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 . Згідно з довідкою №293, виданою 18.11.2024 року Виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району, Закарпатської області на день смерті ОСОБА_3 у житловому будинку, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . були зареєстровані: - ОСОБА_1 , 1964 р.н. - дружина; - ОСОБА_4 . 1980 р.н. - донька; - ОСОБА_5 , 1981 р.н. - донька; - ОСОБА_6 , 1972 р.н. - зять; - ОСОБА_7 , 2004 р.н. онук. 18.11.2024 року ОСОБА_5 , донькою померлого було подано заяву про відмову від прийняття спадщини за батьком. Отже на сьогоднішній день спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є його дружина - ОСОБА_1

Позивач звертає увагу, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як спадкоємці першої черги за законом - відмовилися від прийняття спадщини.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. З заявою про відмову від спадщини позивач до нотаріуса не звертався. Відповідно до цього зазначає, що є спадкоємцем першої черги за законом та з метою оформлення спадщини, позивач звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Хвасти М.М. з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно житловий будинок та земельну ділянку під вказаним будинком, що належить її чоловіку ОСОБА_3 .

Під час видачі свідоцтв на спадщину, приватним нотаріусом було повідомлено, що з інформації наявної з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що на майно ОСОБА_3 , накладене обтяження на підставі повідомлення б/н, 13.08.1987, виданого Колгоспом ім. Горького, Ужгородського р-ну.

Зазначає, що 30.10.2025 року адвокатом було сформовано інформаційну довідку про інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 433376045 від 30.06.2025 року з якої позивачу стало відомо, що на все майно ОСОБА_3 , накладене обтяження на підставі повідомлення б/н, 13.08.1987, виданого Колгоспом ім.Горького Ужгородського р-ну, за реєстром: - номер запису про обтяження: 9287790; дата, час державної реєстрації: 18.10.2006; державний реєстратор: Гаврилів Андрій Степанович, Ужгородське міськрайонне управління юстиції, Закарпатська обл., документи, подані для державної реєстрації: повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 13.08.1987, видавник: Колгосп ім.Горького Ужгородського р-ну, за реєстром; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 20501003 від 03.04.2015 14:02:15, Гаврилів Андрій Степанович, Ужгородське міськрайонне управління юстиції, Закарпатська обл.; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_3 , причина відсутності РНОКПП: інша причина відсутності коду; відомості про реєстрації до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3910303, 18.10.2006 15:46:49; зміст, характеристика обтяження: № реєстра: 434848-206, внутр. №2201СЕ3627F221316945, коментар: 11-55/87; опис предмета обтяження: окреме майно.

Боржником згідно цих записів про заборону (арешт), який було накладено арешт, значиться ОСОБА_3 .

Позивач вказує, що усно звернулися до державного реєстратора виконавчого комітету Ужгородської міської ради Гаврилко Андрія Степановича, щодо скасування обтяження, зазначивши, що у позивача та у покійного ОСОБА_3 відсутні будь-які майнові зобов`язання перед Колгоспом ім.Горького Ужгородського р-ну чи іншою установою на території України, які б слугували перешкодою до відчуження належного позивачем майна. Вказує, що їм роз`яснено, що вони наділені правом звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав та інтересів.

Однак позивач зазначає, що їй фактично було відмовлено у знятті накладеного ним обтяження та з фактичних обставин вбачається, реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивачів заборони на відчуження об`єкта нерухомого майна, а позивачі позбавлені можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту спосіб.

08.07.2025 року адвокатом був поданий адвокатський запит до Ужгородської районної військової адміністрації Закарпатської області за вих. № 227- 25 з проханням надати інформацію чи був ліквідований Колгосп ім. Горького, Ужгородського району, чи такий було реорганізовано та чи на даний час існує правонаступник даної юридичної особи, якщо існує то прошу надати нову назву та код ЄДРПОУ.

Встановлено, що правонаступником є ФГ «Коник».

Позивач наголошує, що особисто зверталася усно до представників Фермерського господарства «КОНИК», однак їй було повідомлено, що у наявній у господарства бухгалтерській, архівній та фінансовій документації відомості про будь-яку заборгованість ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повністю відсутні. Однак представники ФГ «КОНИК» підтвердили, що господарство не має жодних фінансових претензій до покійного ОСОБА_3 , а також не володіє жодними документами, які б могли підтверджувати існування будь-яких зобов`язань, що могли б слугувати підставою для накладення арешту чи заборони відчуження на його майно.

Зазначає, що з урахуванням цього, подальше збереження арешту є не лише безпідставним, але й протиправним, оскільки воно порушує гарантовані статтею 41 Конституції України та статтями 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права позивача на мирне володіння своїм майном. Така заборона фактично позбавляє спадкоємця можливості повноцінно реалізувати своє право власності - оформити спадщину, зареєструвати право та розпоряджатися майном на власний розсуд. Отже, відсутні будь-які правові, фактичні чи процедурні підстави не лише для існування, а й для подальшого накладення або збереження арешту, у зв`язку з чим він підлягає зняттю судом як такий, що втратив будь-яку юридичну силу та порушує права спадкоємця - ОСОБА_1 .

Рух справи.

Ухвалою суду від 04.11.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено підготовче засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву, а третій особі подати письмові пояснення.

У судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином. Представник позивача подав заяву про проведення судового засідання за відсутності позивача та його представника, просив призначити справу до розгляду по суті, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, однак подав заяву про проведення судового засідання за відсутності відповідача та його представника, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

У судове засідання третя особа не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 19 серпня 2024 року.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 залишилося наступне майно:

- земельна ділянка з кадастровим номером площею 0.47, для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Тарнівецької сільської ради, на підставі рішення 8 сесії 22 скликання Тарнівецької сільської Ради від 21 травня 1996 року, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 043754 від 20.03.1999 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 134930450 від 20.08.2018 року.

- житловий будинок загальною площею (кв.м.): 99,8 та житловою площею (кв.м.): 67,1, який складається з 4 (чотирьох) кімнат, що розташований під земельною ділянкою з кадастровим номером :11:010:0059, площею 0,0871 га, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 35923526 від 03.04.2015 року та свідоцтвом про право власності за № НОМЕР_2 від 03.04.2015 року.

Після смерті ОСОБА_3 , спадкова справа за останнім була заведена у приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Хвасти М.М., за номером у нотаріуса 74/2024, у Спадковому реєстрі за № 73304534, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 79187109 від 18.11.2024 року.

Судом досліджено, що відповідно до довідки приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Хвасти М.М. за вих. № 48/02-14 від 14.03.2025 року, видана про те, що 18.11.2024 року, що на підставі заяви ОСОБА_4 , про відмову від прийняття спадщини було заведено спадкову справу №74/2024 за померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 . Згідно з довідкою №293, виданою 18.11.2024 року Виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району, Закарпатської області на день смерті ОСОБА_3 у житловому будинку, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . були зареєстровані: - ОСОБА_1 , 1964 р.н. - дружина; - ОСОБА_4 . 1980 р.н. - донька; - ОСОБА_5 , 1981 р.н. - донька; - ОСОБА_6 , 1972 р.н. - зять; - ОСОБА_7 , 2004 р.н. онук. 18.11.2024 року ОСОБА_5 , донькою померлого було подано заяву про відмову від прийняття спадщини за батьком. Отже на сьогоднішній день спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є його дружина - ОСОБА_1 .

В силу ч. 1- 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як спадкоємці першої черги за законом - відмовилися від прийняття спадщини.

Судом встановлено, позивач є спадкоємцем першої черги за законом. З заявою про відмову від спадщини позивач до нотаріуса не звертався.

Відповідно до цього ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом та з метою оформлення спадщини, позивач звернулася до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Хвасти М.М.. з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно житловий будинок та земельну ділянку під вказаним будинком, що належить її чоловіку ОСОБА_3 .

Як встановлено, під час видачі свідоцтв на спадщину, приватним нотаріусом було повідомлено, що з інформації наявної з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що на майно ОСОБА_3 , накладене обтяження на підставі повідомлення б/н, 13.08.1987, виданого Колгоспом ім. Горького, Ужгородського р-ну.

Судом встановлено, що 30.10.2025 року адвокатом було сформовано інформаційну довідку про інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №433376045 від 30.06.2025 року з якої позивачам стало відомо, що на все майно ОСОБА_3 , накладене обтяження на підставі повідомлення б/н, 13.08.1987, виданого Колгоспом ім. Горького Ужгородського р-ну, за реєстром:

- номер запису про обтяження: 9287790; дата, час державної реєстрації: 18.10.2006; державний реєстратор: Гаврилів Андрій Степанович, Ужгородське міськрайонне управління юстиції, Закарпатська обл., документи, подані для державної реєстрації: повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 13.08.1987, видавник: Колгосп ім. Горького Ужгородського р-ну, за реєстром; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 20501003 від 03.04.2015 14:02:15, Гаврилів Андрій Степанович, Ужгородське міськрайонне управління юстиції, Закарпатська обл.; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_3 , причина відсутності РНОКПП: інша причина відсутності коду; відомості про реєстрації до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3910303, 18.10.2006 15:46:49; зміст, характеристика обтяження: № реєстра: 434848-206, внутр. №2201СЕ3627F221316945, коментарий: 11-55/87; опис предмета обтяження: окреме майно.

Боржником згідно цих записів про заборону (арешт), на якого було накладено арешт, значиться ОСОБА_3 .

Як вбачається, у подальшому позивачі усно звернулися до державного реєстратора виконавчого комітету Ужгородської міської ради Гаврилко Андрія Степановича, щодо скасування обтяження, зазначивши, що в них та у покійного ОСОБА_3 відсутні будь-які майнові зобов`язання перед Колгоспом ім. Горького Ужгородського р-ну чи іншою установою на території України, які б слугували перешкодою до відчуження належного позивачем майна. Позивачам роз`яснено, що вони наділені правом звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав та інтересів. Тобто фактично було відмовлено позивачу у знятті накладеного ним обтяження.

З фактичних обставин вбачається, що реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивачів заборони на відчуження об`єкта нерухомого майна, а позивачі позбавлені можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту спосіб.

08.07.2025 року адвокатом був поданий адвокатський запит до Ужгородської районної військової адміністрації Закарпатської області за вих. № 227- 25 з проханням надати інформацію про те, чи був ліквідований Колгосп ім. Горького, Ужгородського району, чи такий було реорганізовано та чи на даний час існує правонаступник даної юридичної особи, якщо існує, то просить надати нову назву та код ЄДРПОУ.

Відповідно до адвокатського запиту 08.07.2025 за № 227-25, від Ужгородської РВА Закарпатської області надійшов лист за вих. № 03-25/1589 від 10.07.2025 року, надано розпорядження голови Ужгородської РДА від 29.05.1996 № 335 «Про реєстрацію колективного сільськогосподарського підприємства ім.Горького».

Судом досліджено, відповідно до листа Ужгородського РВА Закарпатської області за № 03-24/1438 від 10.11.2023 року, зазначено, що Колгосп ім. Горького Ужгородського району, у зв`язку з реорганізацією був перетворений з колгоспу ім. Горького на колективне сільськогосподарське підприємство ім. Горького з місцезнаходженням: Ужгородський район, с. Тарнівці, на даний час правонаступником даної юридичної особи є Фермерське господарство «КОНИК» (), яке знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Сторожниця, вулиця Заводська, будинок 13.

З матеріалами справи вбачається, що адвокатом було подано адвокатський запит за вих. № 90-25 до директора Фермерського господарства «КОНИК» (за кодом ), у зв`язку з тим, що на підставі повідомлення № б/н від 13.08.1987 року, виданим Колгоспом ім. Горького Ужгородського району було накладено обтяження на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а на даний час правонаступником даної юридичної особи є Фермерське господарство «КОНИК» (), з проханням надати довідку про наявність чи відсутність заборгованості у громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перед Фермерським господарством «КОНИК» () згідно даного повідомлення.

Відповідь на вказаний запит стороною позивача не надано.

Крім того, як вбачається з наведених вище обставин, відсутні будь-які підстави і для подальшого накладення арешту або заборони відчуження на майно ОСОБА_3 . З часу накладення обтяження минуло понад три десятиліття, за які не існує жодного підтвердженого факту виникнення боргових чи договірних зобов`язань між ОСОБА_3 та будь-якими юридичними чи фізичними особами, у тому числі правонаступником колгоспу - Фермерським господарством «КОНИК».

Відповідно до чинного законодавства, арешт або інше обтяження майна може бути накладене виключно у передбачених законом випадках, а саме: у межах кримінального, цивільного або адміністративного провадження, для забезпечення виконання зобов`язань, що мають документальне підтвердження, або ж у рамках виконавчого провадження на підставі судового рішення чи постанови уповноваженого органу.

У даному випадку жодного із таких правових підстав не існує, а отже, будь-яке подальше збереження чи продовження дії арешту суперечить вимогам статей 317, 319, 321 Цивільного кодексу України, які гарантують право власності та його недоторканність.

З урахуванням цього, подальше збереження арешту є не лише безпідставним, але й протиправним, оскільки воно порушує гарантовані статтею 41 Конституції України та статтями 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права позивача на мирне володіння своїм майном. Така заборона фактично позбавляє спадкоємця можливості повноцінно реалізувати своє право власності - оформити спадщину, зареєструвати право та розпоряджатися майном на власний розсуд.

Отже, відсутні будь-які правові, фактичні чи процедурні підстави не лише для існування, а й для подальшого накладення або збереження арешту, у зв`язку з чим він підлягає зняттю судом як такий, що втратив будь-яку юридичну силу та порушує права спадкоємця - ОСОБА_1 .

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Статтею 41 Конституції України, якою передбачається, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю;

Статтею 55 Конституції України, передбачається зокрема, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Положення про Єдиний державний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.

Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно 74 Закону України "Про нотаріат", за якою одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна;

Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

У відповідності до ст.34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Арешти (заборони), які були накладені на підставі заяв, повідомлень, листів будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів, тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг).

Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, як уже зазначалося, що відповідно до листа Ужгородського РВА Закарпатської області за № 03-24/1438 від 10.11.2023 року, зазначено, що Колгосп ім. Горького Ужгородського району, у зв`язку з реорганізацією був перетворений з колгоспу ім. Горького на колективне сільськогосподарське підприємство ім. Горького з місцезнаходженням: Ужгородський район, с. Тарнівці, на даний час правонаступником даної юридичної особи є Фермерське господарство «КОНИК» (), яке знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Сторожниця, вулиця Заводська, будинок 13.

Суд також враховує, що відповідач у справі ФГ «Коник», яке є правонаступником Колгоспу ім. Горького Ужгородського району, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд..

Оцінюючи таке визнання позову, суд виходить з того, що воно є добровільним, поданим належним суб`єктом, не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не має жодних фінансових чи інших майнових претензій до спадкодавця ОСОБА_3 , а також не надав жодного доказу існування будь-яких невиконаних зобов`язань, які могли б бути підставою для збереження арешту (заборони відчуження).

Більше того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували наявність рішення суду, постанови державного виконавця, договору застави, іпотеки, кредитного договору чи іншого правочину, що передував накладенню арешту або слугував правовою підставою для його застосування. Саме повідомлення б/н від 13.08.1987 року, видане Колгоспом ім. Горького Ужгородського району, не містить жодних відомостей про характер та обсяг зобов`язання, строк його виконання, суму боргу чи інші істотні умови, які б дозволяли встановити правову природу накладеного обтяження.

Фактично спірне обтяження було перенесено до електронного реєстру з паперових носіїв без перевірки наявності актуальних правових підстав для його подальшого існування. При цьому з моменту його накладення минуло понад тридцять років, за які не було вчинено жодних виконавчих дій, не відкривалося виконавче провадження, не пред`являлися позовні вимоги, що також свідчить про відсутність реального та чинного зобов`язання.

Крім того, встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги, через наявність запису про обтяження позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та здійснити державну реєстрацію права власності. Таким чином, наявність заборони прямо перешкоджає реалізації її спадкових та майнових прав.

Суд також враховує, що відповідач як правонаступник, яка видала повідомлення про накладення заборони, не лише визнав позов, але й не заперечив проти зняття обтяження, що свідчить про відсутність у нього будь-якого матеріально-правового інтересу у збереженні такого арешту.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення позову.

Керуючись, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 11, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити.

Скасувати державну реєстрацію обтяження у вигляді накладення заборони на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 , шляхом виключення (скасування) з Державного реєстру речових прав запису про обтяження: - номер запису про обтяження: 9287790, дата, час державної реєстрації: 18.10.2006; державний реєстратор: Гаврилів Андрій Степанович, Ужгородське міськрайонне управління юстиції, Закарпатська обл., документи, подані для державної реєстрації: повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 13.08.1987, видавник: Колгосп ім. Горького Ужгородського р-ну, за реєстром; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 20501003 від 03.04.2015 14:02:15, Гаврилів Андрій Степанович, Ужгородське міськрайонне управління юстиції, Закарпатська обл.; вид обтяження: заборона на нерухоме майно; відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_3 , причина відсутності РНОКПП: інша причина відсутності коду; відомості про реєстрації до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3910303, 18.10.2006 15:46:49; зміст, характеристика обтяження: № реєстра: 434848-206, внутр. №2201СЕ3627F221316945, коментарий: 11-55/87; опис предмета обтяження: окреме майно.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 04.03.2026 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк