КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-п/947/53/26
УХВАЛА

02.03.2026 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 19 грудня 2025 року по цивільній справі №947/13800/25 за позовною заявою ОСОБА_3 до Одеської міської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2026 року до Київського районного суду міста Одеси через систему «Електронний суд» надійшла заява від ОСОБА_1 , подана через представника ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 19 грудня 2025 року по цивільній справі №947/13800/25 за позовною заявою ОСОБА_3 до Одеської міської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обгрунутвання вказаної заяви, предстанвик відповідачки ОСОБА_1 посилається на те, що впровадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 947/13800/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, за наслідком розгляду якої 19 грудня 2025 року судом ухвалено заочне рішення, повний текст якого складено 29 грудня 2025 року.

Представник відповідачки вказує, що не згоден з вказаним заочним рішенням, вважає наявними підстави для його скасування, з тих підстав, що у матеріалах справи містяться поштові повідомлення про направлення судових повісток ОСОБА_1 на 04.11.2025 р. (а.с. 116116 зворот), на 02.12.2025 р. (а.с. 130130 зворот), на 19.12.2025 р. (а.с. 136136 зворот), які повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що не є належним повідомленням особи. Крім того, представник зазначає, що відповідачка на час розгляду справи фактично не проживала за цією адресою, оскільки перебуває за кордоном.

За таких обставин, як вказує представник, у суду були об`єктивні підстави вважати, що відповідачка фактично не проживає за адресою реєстрації та не отримує кореспонденцію, а отже суд повинен був вжити додаткових заходів для належного повідомлення сторони про розгляд справи, зокрема з`ясувати її фактичне місцезнаходження, використати інші відомі засоби зв`язку або відкласти розгляд справи.

Також представник вказує, що заочним рішенням суду задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті брата права власності на 90/300 часток домоволодіння, з мотивів того, що донька спадкодавця не прийняла спадщину, не подала заяву нотаріусу у встановлений строк, фактично відмовилась від спадщини, однак з такими висновками представник відповідачки не згоден та вважає їх передчасними, оскільки ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, а відсутність відповідачки за місцем проживання на день смерті спадкодавця має тимчасовий та вимушений характер і не свідчить про втрату нею зв`язку зі спадкодавцем або про відмову від спадщини.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 10.02.2026 року вказану заяву залишено без руху та надано строк заявникові для усунення недоліків поданої заяви.

12.02.2026 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява від представника заявника на усунення недоліків поданої заяви.

Оглянувши подані до суду документи, суддею встановлено, що заявником належним чином усунуті недоліки поданої заяви у відповідності до вимог ухвали судді від 10.02.2026 року.

Отже, судом встановлено відповідність заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду вимогам ст. 285 ЦПК України.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 13.02.2026 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 19 грудня 2025 року по цивільній справі №947/13800/25 та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду на 26 лютого 2026 року о 14 годині 15 хвилин.

23.02.2026 року до суду надійшли письмові заперечення від представника позивача про перегляд заочного рішення, в яких останній вважає заяву необґрунтованою та не підлягаючою задоволенню.

До судового засідання з`явився представник відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яка заявлені вимоги визнала та просила суд задовольнити.

Також з`явився представник позивачки ОСОБА_3 адвокат Гузь Г.В., який заперечував проти задоволення вказаної заяви та просив суд відмовити у її задоволенні.

Представник відповідача Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Частиною 1 статті 287 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Приймаючи вказані обставини, судом було ухвалено здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду в судовому засіданні 26.02.2026 року за наявною явкою учасників справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подану до суду заяву та додані до неї докази, матеріали цивільної справи, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та оголосив перерву у судовому засіданні до 02.03.2026 року о 11 год. 45 хв. для його постановлення і проголошення.

Дослідивши та вивчивши матеріали заяви з доданими до неї документами, матеріали цивільної справи №947/13800/25, суд вважає заяву не підлягаючою задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді в порядку загального позовного провадження перебувала цивільна справа №947/13800/25 за позовною заявою ОСОБА_3 до Одеської міської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

За наслідком розгляду вказаної справи, заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.12.2025 року позовну заяву ОСОБА_3 до Одеської міської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задоволено. Визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 90/300 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з житлових будинків літери «Б», «И» та надвірних споруд літери «М», «П», «С», «Ю», що складає 2/3 частини в жилому будинку літера «И», який складається з: 2-1 коридор, площею 6,9 кв.м.; 2-2 житлова, площею 8,0 кв.м; 2-3 - котельна, площею 2,5 кв.м; 2-4 - санвузол, площею 6,1 кв.м; 2-5 - житлова, площею 13,6 кв.м; 2-6 житлова, площею 8,0 кв.м; 2-7 житлова, площею 6,7 кв.м., загальною площею 57,4 кв.м., житловою площею 28,3 кв.м.; 1/3 сараю літера «П»; 2/9 сараю літера «Ю»; 2/9 огорожі №1-4; 2/9 мостіння І, згідно з довідкою про розрахунок часток Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 26 жовтня 2012 року.

Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У відповідності до ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Одночасно суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2024 року у справі №756/11081/20, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09.11.2021 у справі №214/5505/16, виклала висновок, що «оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення».

Оглянувши матеріали цивільної справи №947/13800/25, судом встановлено, що ОСОБА_1 до судового засідання під час розгляду справи не з`являлась.

За наслідком розгляду вказаної справи, Київським районним судом міста Одеси 19.12.2025 року ухвалено заочне рішення суду, повний текст якого складено 29.12.2025 року.

З даною заявою про перегляд заочного рішення суду відповідачка ОСОБА_1 , через представника, звернулась до суду 09.02.2026 року, а відтак з пропуском процесуального строку на вчинення відповідної процесуальної дії.

Як зазначає представник відповідачки ОСОБА_1 у поданій заяві про перегляд заочного рішення в обґрунтування підстав для поновлення процесуального строку, 30.12.2025 року представнику відповідачки ОСОБА_5 , який діяв за довіреністю, стало відомо про існування заочного рішення, після чого ним було подано заяву до суду про надання копії рішення. Однак, у наданні копії було відмовлено, що підтверджується відповідною відміткою в матеріалах справи. 14.01.2026 року між ОСОБА_1 та представником укладено договір про надання правничої допомоги. 15.01.2026 року представником подано заяву до суду про видачу копії заочного рішення від 19.12.2025 року та надання можливості ознайомлення з матеріалами справи. 20.01.2026 року представник ознайомився з матеріалами справи та отримав копію заочного рішення суду, що підтверджується підписом у матеріалах справи. Після чого представник в межах встановленого статтею 284 ЦПК України процесуального строку було подано до суду відповідну заяву про перегляд заочного рішення суду.

Оглянувши матеріали цивільної справи №947/13800/25 судом встановлено відповідність вищевказаних представником відповідачки ОСОБА_1 обставин в обґрунтування підстав для поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, у відповідності до документів наявних в матеріалах справи.

Так, як вбачається, 30.12.2025 року до суду дійсно надійшла заява від ОСОБА_6 , як представника Сімон-Нікуліної В.О., який діяв на підставі нотаріально-посвідченої довіреності, та без надання жодних доказів, що Горя В.С. має право на здійснення адвокатської діяльності, а відтак подана неналежним представником у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України, приймаючи розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

15.01.2026 року до суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 адвоката Андрушкевич Т.Д. про ознайомлення з матеріалами цивільної справи №947/13800/25 та видачу копії заочного рішення суду. На підтвердження повноважень, адвокатом було надано ордер серії ВН №1616069 від 15.0.12026 року виданий на представництво інтересів ОСОБА_1 у Київському районному суд міста Одеси на підставі договору про надання професійної правничої допомоги №1/26 від 14.01.2026 року.

20.01.2026 року представником ОСОБА_1 адвокатом Андрушкевич Т.Д. було здійснено ознайомлення з матеріалами цивільної справи №947/13800/25 та отримано копію заочного рішення від 19.12.2025 року.

Отже, дана заява подана до суду в межах двадцятиденного строку з дня отримання стороною відповідача копії заочного рішення суду від 19.12.2025 року по цивільній справі №947/13800/25, за наслідком чого суд вважає поважними притичини пропуску строку на подання відповідної заяви та наявними підстави для поновлення процесуального строку на звернення до суду з відповідною заявою у відповідності до приписів статті 284 ЦПК України.

Одночасно судом враховується, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Щодо перегляду заочного рішення суду.

Скасування та перегляд заочного рішення суду передбачено статтею 288 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для скасування заочного рішення суду необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання та не надання відзиву, а й те, що аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише при встановленні цих двох умов у суду є підстави для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме: доведеність обставин, що:

- відповідач не з`явився в судове засідання,

- не повідомив про причини неявки,

- не подав відзив з поважних причин,

- докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Оглянувши матеріали цивільної справи №947/13800/25, судом встановлено, що відповідачкою по справі у тому числі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

25.09.2025 року судом було ухвалено залучити до участі по справі в якості співвідповідача ОСОБА_1 .

У відповідності до положень статті 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається зокрема:

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Частиною 6 статті 187 ЦПК України передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання вказаних приписів процесуального законодавства, за наслідком залучення ОСОБА_1 до участі по справі в якості співвідповідача, судом по справі №947/13800/25 було отримано відповідь №1818004 від 25.09.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру у відповідності до якої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

За наслідком встановленого зареєстрованого місця проживання відповідачки ОСОБА_1 , відсутність інформації про зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС, повідомлення відповідачки про розгляд справи здійснювалось шляхом скерування у тому числі судових повісток на призначені судові засідання, разом з рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштової кореспонденції, засобами поштового зв`язку на ім`я ОСОБА_1 за вказаною адресою зареєстрованого місця реєстрації.

У відповідності до матеріалів справи, за час перебування справи в провадженні суду, відповідачкою ОСОБА_1 судова кореспонденція скерована по справі №947/13800/25 за адресою її зареєстрованого місця проживання не отримувалась, яка в свою чергу була повернута до суду з підстав відсутності адресата за місцем проживання.

Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Також, у відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Таким чином, відповідачка ОСОБА_1 про дату, час і місце проведення розгляду справи №947/13800/25 повідомлялась належним чином і вважається повідомленою про розгляд справи у відповідності до положень статті 128 ЦПК України належним чином, однак, у встановлений судом строк не скористалась процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, про причини неявки до судового засідання суд не повідомляла.

Доводи представника відповідачки про непроживання ОСОБА_1 за вказаною адресою в період сповіщення її судом та розгляду справи, з підстав перебування її за кордоном, є необґрунтованими, оскільки не підтверджені жодним належним доказом перебування відповідачки у даний час поза межами державного кордону України, у відповідності до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України.

З приводу наданих представником документів на підтвердження цих обставин, які видані органами поза межами державного кордону України, суд зазначає, що останні не засвідчують відповідних обставин, оскільки стосуються малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та його стану здоров`я, одночасно враховуючи відсутність інформації на підтвердження родинних зв`язків між дитиною та ОСОБА_1 , та спільного перебування поза межами державного кордону. Додатково судом враховується, що з наданої до суду копії рішення про інвалідність, виданої 10.10.2025 року, відносно малолітньої дитини ОСОБА_7 , вбачається, що останнє містить інформацію про отримання цього рішення ОСОБА_8 , тобто відмінною особою від відповідачки.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 не доведено наявності поважних причин, які унеможлювали прийняття участі під час розгляду справи, враховуючи належне сповіщення відповідачки за адресою її зареєстрованого місця проживання, у відповідності до порядку передбаченого Цивільним Процесуальним Кодексом України.

Крім того, суд зазначає, що усі доводи представника ОСОБА_1 у заяві зводяться до того, що остання надає свою оцінку вже наявним у справі доказам.

Будь-яких доказів в спростування викладених позивачем доводам і наданих ним доказів, на підставі яких ухвалено заочне рішення, відповідачкою до заяви про перегляд заочного рішення суду не надано.

На підставі вищевикладеного в сукупності, суд вважає посилання ОСОБА_1 в обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду безпідставними та необґрунтованими.

З урахуванням вищевикладеного, судом не встановлені підстави для скасування заочного рішення суду, а саме одночасна доведеність усіх обставин, що: відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, не подав з поважних причин відзиву на позовну заяву і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 , подана через представника ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 19 грудня 2025 року по цивільній справі №947/13800/25 за позовною заявою ОСОБА_3 до Одеської міської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, є необґрунтованою, за наслідком чого підлягає залишенню без задоволення.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 284-288 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для вчинення процесуальної дії на подання заяви про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 19 грудня 2025 року по цивільній справі №947/13800/25 за позовною заявою ОСОБА_3 до Одеської міської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Заяву відповідача ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 19 грудня 2025 року по цивільній справі №947/13800/25 за позовною заявою ОСОБА_3 до Одеської міської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом залишити без задоволення.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та може бути оскаржена разом з судовим рішенням по цій справі.

Головуючий Л. В. Калініченко