УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , фактичне місце реєстрації як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 ), поданої представником за довіреністю адвокатом Китаєвим І.Ю. (РНОКПП: НОМЕР_2 ; місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

26 грудня 2025 року представник позивача ОСОБА_3 через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, у якому просив:

визнати об`єктами спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно, яке підлягає поділу:

-будинок АДРЕСА_3 ;

-земельна ділянка під обслуговування цього житлового будинку АДРЕСА_3 , розміром 0,05 га(500 кв. м.);

-залишкову суму боргу за договором позики № від 19.02.2019 року;

-залишкову суму боргу за договором позики № від 26.03.2019 року.

провести врегулювання даного спору в порядку ст.ст.201-203 ЦПК України для визначення порядку вирішення даного спору;

призначити комплексну судову експертизу для визначення вартості домоволодіння та земельної ділянки під будівлею і обслуговування житлового будинку 0,05 га, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , а також надати реальний варіант поділу в натурі домоволодіння без втрати цільового призначення(клопотання буде подано в разі необхідності);

стягнути з відповідача на користь позивача частину залишкової суми боргу за договором позики № від 19.02.2019 року;

стягнути з відповідача на користь позивача частину залишкової суми боргу за договором позики № від 26.03.2019 року;

стягнути з відповідача на користь позивача частину сплаченої суми боргу за договором позики № від 19.02.2019 року за період з 27.12.2022 року до дня поділу майна за рішенням суду;

стягнути з відповідача на користь позивача частину сплаченої суми боргу за договором позики № від 26.03.2019 року за період з 27.12.2022 року до дня поділу майна за рішенням суду;

судовий збір, відстрочену суму судового збору, покласти на відповідача пропорційно до суми задоволених вимог на користь позивача;

стягнути з відповідача на користь позивача 50% від суми витрат на судову експертизу.

Вказані матеріали відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції разом з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2025 року передані Головуючому судді 29.12.2025 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.01.2026 року позовну заяву залишено без руху, позивачу/представнику надано 5-ти денний строк на усунення недоліків позову.

15.01.2026 року від представника позивача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків, яку відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано Головуючому у справі 16.01.2026 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.01.2026 року позивачу/представнику продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви.

Станом на 11.02.2026 року провадження у справі не відкрито.

10.02.2026 року ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій, з посиланням на ст. 149-150 ЦПК України та правові позиції ВСУ, просив забезпечити позов шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам держреєстрації прав чинити будь-які реєстраційні дії (реєстрацію права власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, будь-якого іншого обтяження та інше) будинку АДРЕСА_3 та земельної ділянки під будівлею і обслуговування житлового будинку 0,015 га, а також недопущення вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо даних об`єктів нерухомого майна під час розгляду цивільної справи №766/19161/25, забезпечуючи виконання ймовірного судового рішення у спорі між даними сторонами.

Представник позивача у заяві про забезпечення позову вказує, що до Херсонського міського суду Херсонської області подано позовну заяву про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна і поділ боргового зобов`язання.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обумовлена тим, що спірні об`єкти нерухомого майна зареєстровані за відповідачем, правовстановлюючі документи на спірне майно знаходяться також у відповідача, у той час як подружжя проживають окремо, шлюб між ними розірвано, досягти згоди у позасудовому порядку з питання поділу майна подружжя не вдалося і у ОСОБА_1 є побоювання, що ОСОБА_2 зможе у любий час розпорядитись спірним майном, що у подальшому утруднить виконання рішення суду в справі про поділ спільного майна подружжя.

В зв`язку з викладеним, вважає що існує необхідність застосування заходів забезпечення позову та реальна загроза істотного ускладнення чи неможливості ефективного захисту або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Обставин для застосування ч. 5 статті 153 ЦПК України не встановлено.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорювань право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся

Відповідно до вимог п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим Постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя(суд) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питання про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи взагалі стане не можливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухваленим тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів, щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідальності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснити певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №8 від 15.12.2025 року власником житлового будинку АДРЕСА_3 та земельної ділянки загальною площею 500 кв.м. закріпленої рішенням Комсомольського виконкому від 03.05.1988р. №16, номер запису 2664 в книзі 16 є ОСОБА_2 .

Станом на дату подання заяви та час її розгляду ОСОБА_2 була і на цей час залишається власником спірного нерухомого майна.

Розглядаючи наданні ОСОБА_1 матеріали, судом встановлено, що на час розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову, спірне майно належить ОСОБА_2 .

З позовної заяви вбачається, що позивач звертається до суду із позовом про поділ спільного майна подружжя, просить суд визнати об`єктами спільної сумісної власності колишнього подружжя будинок та земельну ділянку та суми боргу за борговими розписками, не конкретизуючи способи захисту права.

Однак, беручи до уваги, що позивач має право визначитися із способом захисту свого права до початку розгляду справи по суті та зважаючи на те, що одним із способів захисту є поділ майна подружжя, який у свою чергу передбачає наявність спірного майна в натурі під час розгляду справи і до її завершення, суд приходить до висновку про дійсність ризиків його втрати, а тому вважає за необхідне забезпечити позов шляхом заборони органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» вчиняти дій, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на наступне нерухоме майно: житловий будинок АДРЕСА_3 та земельну ділянку площею 500 кв.м. розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , яке згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна перебуває у власності ОСОБА_2 , та яке є предметом спору у справі в межах якої подано цю заяву про забезпечення позову.

Обраний захід забезпечення позову є співмірним з заявленими вимогами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Обставин, які відповідно до частини третьої статті 154 ЦПК України зобов`язують суд застосувати зустрічне забезпечення щодо позивача на час розгляду заяви не встановлено.

За приписами ч. 1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову на інший.

Роз`яснити, що за приписами ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258, 259, 260, 261, 352, 354, 355, п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , фактичне місце реєстрації як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 ), поданої представником за довіреністю адвокатом Китаєвим І.Ю. (РНОКПП: НОМЕР_2 ; місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову у

цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Заборонити органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на наступне нерухоме майно: житловий будинок АДРЕСА_3 та земельну ділянку площею 500 кв.м. розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , яке згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна перебуває у власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12719857).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для негайного виконання та вжиття відповідних заходів державному (приватному) виконавцю, до державного реєстратора, до Першої Херсонської державної нотаріальної контори та сторонам у справі.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення(проголошення) до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Текст ухвали складено в межах строків визначених ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

СуддяЄ. М. Булах