№ 208/5378/25
№ 2/207/162/26
19 січня 2026 року Південний районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді Погребняк Т.Ю.,
при секретарі Морозові В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна,
В квітні 2025 року представник позивача адвокат Таліпова А.Г. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Кам`янського з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якій просить суд зняти арешт з майна квартири АДРЕСА_1 .
Ухвалою зазначеного суду від 06.06.2025 року справу передано за підсудністю до Південного районного суду м. Кам`янського, для розгляду за місцем розташування нерухомого майна. 31.07.2025 року справа надійшла в провадження даного складу суду.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила наступне. В березні 2025 року позивачці стало відомо, що 31.01.2008 року за № 6500978 Першою державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н від 11.01.2008 року ДВС Заводського району м. Дніпродзержинська було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та зазначено власником вказаної квартири ОСОБА_2 . При цьому вказана квартира була подарована ОСОБА_1 16.03.2002 року на підставі договору дарування квартири серії АЕР №369334, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської нотаріальної контори Ісаковою Л.В. Тобто, на момент винесення постанови про арешт квартири власником вже була ОСОБА_1 .
Позивач звернулася до Заводського ВДВС у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою про звільнення майна з під арешту, але їй було відмовлено листом від 31.03.2025 року.
В наданій суду письмовій заяві представник позивача ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, просить розглянути справу без участі представника та позивача.
Третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила.
У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про місце, час та дату розгляду справи, у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про поважні причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 280 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд, взявши до уваги позицію позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 16.03.2002 року на підставі договору дарування посвідченого державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської нотаріальної контори Ісаковою Л.В. квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (арк.с.10-11).
Відповідно до інформації отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виконавчою службою встановлено, що відносно відповідача ОСОБА_2 зареєстровано обтяження, а саме: арешт нерухомого майна (арк.с.15-16).
Відповідно до інформаційної довідки щодо реєстрації права власності на нерухоме майно згідно архівних даних КП «Кам`янське РБТІ» ДОР» власником квартири АДРЕСА_2 є позивач ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 16.03.2002 року (арк.с.17).
Представник позивача ОСОБА_3 звернулася з адвокатським запитом до Заводського відділу виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області щодо зняття арешту з квартири, на який було отримано відповідь, що ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає підстави для зняття арешту виконавцем з усього майна. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Наявність правових підстав для існування обтяження понад десять років суду не доведено. Таким чином, обтяження накладене на майно порушує право власності позивача.
Відповідно суд приходить до висновку про необхідність скасування заборони на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , накладений на підставі постанови б/н від 14.01.2008 року винесеної відділом виконавчої служби Заводського району м.Дніпродзержинська.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 16, 20, 317, 319, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263 265, 279, 280 284 ЦПК України, суд
Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна.
Скасувати арешт з квартири АДРЕСА_1 , який зареєстровано 31.01.2008 року за №6500978 Першою кам`янською державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н від 14.01.2008 року виданою Державною виконавчою службою Заводського району м. Дніпродзержинська.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.01.2026.

Суддя Погребняк Т.Ю.