Справа №127/4944/26
Провадження № 2/127/1384/26
УХВАЛА

23 лютого 2026 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шаміна Ю.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Так, всупереч вимогам п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить: відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності) та зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Частиною п`ятою статті 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, позивач, звертаючись до суду із вимогою про розірвання шлюбу, до позовної заяви не додала оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу або виданий у встановленому законом порядку дублікат, що є обов`язковою вимогою в даній категорії цивільних справ і дає підстави вважати про дійсність факту перебування сторін у зареєстрованому шлюбі та виникнення у зв`язку з цим спору. За відсутності належного підтвердження вказаної обставини позовна заява залишається без руху з метою усунення вищевказаного недоліку. Аналогічні роз`яснення містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

При цьому, суд звертає увагу, що у разі необхідності підтвердження факту перебування особи у шлюбі вона не позбавлена можливості звернутися до територіального органу ДРАЦС з метою отримання відповідного документа (повторного свідоцтва про шлюб, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, тощо).

Таким чином, позивачу слід надати суду оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу або належним чином завірений у встановленому законом порядку дублікат.

Крім того, копії доданих до позовної заяви документів у примірнику для відповідача не засвідченні належним чином. Отже, позивачу слід надати до позовної заяви завірені у відповідності до вимог ч. 5 ст. 95 ЦПК України копії документів з оригіналів, що додаються до позовної заяви, в примірнику для відповідача, надіславши їх на адресу суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві можуть бути вказані відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно із ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Позивач, посилаючись на положення ч. 2 ст. 28 ЦПК України, звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з даним позовом вказавши, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

При цьому, як слідує з матеріалів позовної заяви позивачка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що за межамитериторіальної підсудності Вінницького міського суду Вінницької області.

До того ж, відомостей стосовно угоди, яка б свідчила про домовленість подружжя щодо розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них, а також перебування на утриманні позивача неповнолітніх дітей матеріали позовної заяви не містять.

Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Водночас, обґрунтування із зазначенням конкретної підстави з посиланням на відповідні докази щодо їх підтвердження у позовна заява не містить.

Таким чином, позивачу слід визначитися щодо підсудності даного позову Вінницькому міському суду Вінницької області, вказавши відповідні підстави із наданням належних доказів на підтвердження зазначеного.

Суд звертає увагу позивача на те, що в силу ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Вказані вище недоліки перешкоджають вирішенню питання про можливість прийняття позовної заяви до розгляду, а тому вона підлягає залишенню без руху для їх усунення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, надавши позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, з дня отримання даної ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у встановлений строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, вона вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна