26.01.2026 Справа № 756/790/26
Справа № 756/790/26
Провадження № 2-к/756/3/26
УХВАЛА

26 січня 2026 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха О.О., дослідивши матеріали клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить визнати на території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, а саме: рішення Суду у сімейних справах м. Киренія Республіки Туреччина про розірвання шлюбу між нею та громадянином Республіки Туреччина ОСОБА_2 у справі № 114/2003 від 10.03.2004.

Вивчивши матеріали клопотання з додатками приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 472 ЦПК України, клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому ст. 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Положеннями ст. 464 ЦПК України передбачено, що питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Як вбачається із клопотання ОСОБА_2 є громадянином Турецької Республіки.

Звертаючись із вказаним клопотанням заявник на підтвердження підсудності справи Оболонському районному суду м. Києва не надала доказів про місце проживання (перебування) ОСОБА_2 або місцезнаходження його майна в Оболонському районі м. Києва, а тому на даний час заявником не обґрунтовано підстави звернення з даним клопотанням до Оболонського районного суду м. Києва, що, у свою чергу, перешкоджає суду визначитись, чи подано клопотання з дотриманням правил підсудності, встановлених ст. 464 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 466 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: 1) ім`я (найменування) особи, яка подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання.

Частинами 1, 2 ст. 473 ЦПК України визначено, що про надходження клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, суд у п`ятиденний строк письмово повідомляє заінтересовану особу і пропонує їй у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання. І лише після подання заінтересованою особою заперечень у письмовій формі або у разі її відмови від подання заперечень, а також якщо у місячний строк з часу повідомлення заінтересованої особи про одержане судом клопотання заперечення не подано, суддя постановляє ухвалу, в якій визначає дату, час і місце судового розгляду клопотання, про що заінтересовані особи повідомляються письмово не пізніше ніж за десять днів до його розгляду.

Разом з тим, у клопотанні, у порушення ст. 466 ЦПК України, заявник не вказала заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , не зазначила його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження його майна в Україні, а також відповідний відділ державної реєстрації актів цивільного стану; не вказала мотиви подання клопотання, відомості про реєстрацію шлюбу в Україні (дату, місце реєстрації, орган, що проводив реєстрацію, актовий запис про шлюб), а також у клопотанні не обгрунтовано та не надано доказів зміни прізвища заявника з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Відповідно до ч. 4 ст. 466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, або клопотання подане особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Таким чином, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено заявником відповідно до вимог, передбачених ст. ст. 464-466 ЦПК України, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, слід залишити без розгляду та повернути разом з документами, що додані до нього.

Керуючись статтями 2, 260, 261, 353-355, 464-466, 471-473 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, залишити без розгляду та повернути разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Роз`яснити заявниці, що залишення клопотання без розгляду не перешкоджає повторному зверненню після усунення обставин, що слугували підставою для прийняття такого рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха