Справа № 953/1047/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Кіндера В.А., за участі секретаря судового засідання Сергієнко К.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю, в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року ОСОБА_2 звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовом про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_2 за місцем її проживання.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2026 справу передано для розгляду судді Кіндеру В.А.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 06.02.2026 прийнято цю позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку загального позовного провадження.

18.02.2026 через систему «Електронний суд» відповідачем подане клопотання про передачу справи за територіальною підсудністю до Кагарлицького районного суду Київської області. Клопотання обґрунтовано тим, що відповідач на день подання позову перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично за цією адресою проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається у Кагарлицькому ліцеї № 3 за місцем фактичного проживання. Вважає, що справа підлягає розгляду за зареєстрованим місцем проживання відповідача або за місцем фактичного проживання дитини, оскільки розгляд стосується її прав та інтересів.

Представник відповідача адвокат Тимошенко Н.М. через систему «Електронний суд» 02.03.2026 подала заперечення щодо заявленого клопотання. Зазначаючи, що позивачка категорично заперечує проти задоволення зазначеного клопотання, оскільки до мобілізації на військову службу ОСОБА_1 мав постійне місце проживання та реєстрації в м. Харкові. За місцем реєстрації внутрішньо переміщеної особи не проживав.

Розглянувши матеріали клопотання та заперечення щодо заявленого клопотання, вважаю, що матеріали справи необхідно передати за територіальною підсудністю до Кагарлицького районного суду Київської області з наступних підстав.

Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України.

Принцип територіальності реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ.

Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції.

Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території. Це є важливою гарантією для вирішення судових спорів у розумні строки в умовах ускладнення правових відносин і збільшення правових конфліктів.

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (стаття 378, пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (стаття 27 ЦПК України).

Отже, за загальним правилом територіальної підсудності суд є наближеним до місця знаходження відповідача, тобто тієї сторони у спорі, яка презюмується неправою. Правило підсудності за місцем знаходження відповідача стосовно доступності правосуддя є зручним саме для нього, а не для особи, яка звертається до суду за захистом.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі статтею 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Відтак, реєстрація (декларування) місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

При відкритті провадження у справі судом враховано данні відомості з єдиного державного демографічного реєстру від 06.02.2026 №2314120, відповідно до яких відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Водночас, відповідно до відповіді щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери від 27.02.2026 зареєстрованим фактичним місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 , що узгоджується з відомостями довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11 березня 2024 року № 3231-5.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду.

Зважаючи на те, що підсудність цієї справи не визначається за вибором позивача, а імперативно встановлюється за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача (ст. 27 ЦПК України), то, керуючись загальним правилом територіальної підсудності, вважаю, що справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області на підставі ст. 27 ЦПК України за зареєстрованим місцем перебування відповідача як внутрішньо переміщеної особи, тобто суду який є наближеним до місця знаходження відповідача, тобто тієї сторони у спорі, яка презюмується неправою.

Отже, клопотання відповідача підлягає задоволенню, в зв`язку з чим справу необхідно передати за підсудністю до Кагарлицького районного суду Київської області.

Керуючись, ст. ст. 28, 31, 187,258 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю задовольнити.

Матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини - направити за підсудністю до Кагарлицького районного суду Київської області для подальшого розгляду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Кіндер В.А.