Провадження № 2/761/3295/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Саадулаєва А.І.,

за участю секретаря - Лишняк А.О.,

від позивача - представник ОСОБА_1 ,

від відповідача - ОСОБА_8,

від відповідача - представник ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зверькова Наталія Володимирівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

У липні 2025 року позивач звернулася із вказаним позовом до Шевченківського районного суду м. Києва, в якому просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Предметом позову є визначення ОСОБА_3 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , тривалістю три місяця, з дня набрання рішенням суду законної сили.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно. На випадок своєї смерті ОСОБА_5 залишив заповіт від 05.01.2024, яким належне йому рухоме та нерухоме майно заповідав цивільній дружині ОСОБА_4 та своєму онукові ОСОБА_6 в частках по частці кожному. Таким чином, ОСОБА_6 є спадкоємцем за заповітом, а також і спадкоємцем першої черги за правом представлення, однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 він загинув і не встиг прийняти спадщину за заповітом або відмовитись від неї на користь іншого спадкоємця за законом. ОСОБА_3 є матір`ю померлого ОСОБА_6 , та має право на спадкування частки до майна спадкодавця ОСОБА_5 в порядку спадкової трансмісії. У зв`язку із вищевикладеним, позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом до відповідача.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.07.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.07.2025 клопотання позивача про витребування доказів - задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зверькової Наталії Володимирівни (м. Київ, вул. Олександра Бринжали, 57) належним чином засвідчену копію спадкову справу №60/2024 про прийняття спадщини після смерті померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач з вимогами позовної заяви не погодилася, подавши 28.08.2025 на адресу суду відзив на позовну заяву. Відповідно до змісту позовної заяви, вказує, що позивачем не надано доказів тяжкої хвороби та тяжкого психологічного стану. Також вважає, що всі наведені позивачем причини пропуску строку не є поважними, отже й відсутні підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

29.08.2025 на виконання вимог ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 22.07.2025 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зверькової Наталії Володимирівни надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи №60/2024, відкритої після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.11.2025 клопотання позивача про витребування доказів - задоволено. Витребувано від приватного нотаріуса Гончар Тетяни Миколаївни копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27.11.2025 на виконання вимог ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 05.11.2025 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гончар Тетяни Миколаївни надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи №3/2025, відкритої після смерті ОСОБА_6 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні, яке відбулось 16.02.2026, представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

В судовому засіданні, яке відбулось 16.02.2026, відповідач та її представник заперечували проти задоволення позову.

В судове засідання, яке відбулось 16.02.2026, третя особа не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, пояснень не надала.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.10.2024.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 залишив заповіт від 05.01.2024, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стопченко К.О., яким належне йому рухоме та нерухоме майно заповідав цивільній дружині ОСОБА_4 та своєму онукові ОСОБА_6 в частках по частці кожному.

Спадкоємців першої черги, в тому числі тих, що мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_5 не залишилось, оскільки його син - ОСОБА_7 помер ще до смерті спадкодавця.

Таким чином, ОСОБА_6 є спадкоємцем за заповітом, а також і спадкоємцем першої черги за правом представлення, однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 він загинув (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08.11.2024) і не встиг прийняти спадщину за заповітом або відмовитись від неї на користь іншого спадкоємця за законом.

ОСОБА_3 є матір`ю померлого ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 21.12.2021.

Отже, ОСОБА_3 має право на спадкування частки до майна спадкодавця ОСОБА_5 в порядку спадкової трансмісії.

Позивач ОСОБА_3 зазначає, що вона має право на прийняття належної її померлому сину ОСОБА_6 частки у спадщині після смерті ОСОБА_5 на загальних підставах протягом строку, що залишився після смерті останнього, однак вона не знала про існування вищевказаного заповіту, а тому не могла звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк для спадкування в порядку спадкової трансмісії.

Як встановлено в судовому засіданні, копію заповіту позивач отримала вже після закінчення строку на прийняття спадщини. Дана обставина також підтверджується супровідним листом від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стопченко Катерини Олександрівни. При цьому, позивач зазначає, що оскільки вона не була спадкоємцем за законом до майна ОСОБА_5 , а тому і не мала обов`язку вчиняти дії, пов`язані зі спадкуванням після нього. Про наявність заповіту на ім`я сина, ОСОБА_6 , вона дізналась лише після вступу та відкриття спадкової справи до майна померлого сина.

Крім цього, позивач ще вказує, як поважну причину пропуску строку звернення до нотаріуса наявність важкої хвороби розсіяний енцефалоєміліт в поєднанні з тяжким психологічним станом після втрати єдиного сина, ОСОБА_6 .

Згідно зі ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Отже, спадкова трансмісія передбачає перехід права спадкування (прийняття або відмова) від померлого до його власних спадкоємців.

Від спадкоємця-трансмітента до спадкоємця-трансмісара має перейти вся спадкова маса, яка йому належала на момент відкриття спадщини. Сюди відноситься також майно, яке він міг отримати за першим спадкодавцем, хоча й не встиг прийняти спадщину, і в спадок переходять не самі конкретні речі, а право на їх спадкування, яким можна скористатися або ні.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Вказане положення також узгоджується із приписами пп. 3.21, 3.22 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, відповідно до якого, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1220 УК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до роз`яснень, які містяться у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом (частини перша, друга та третя статті 1221 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, у даній справі ОСОБА_4 є належним відповідачем.

Вказаний висновок узгоджується із правовим висновком, який викладений у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі №428/3413/17.

Суд звертає увагу, що позивач є спадкоємцем за законом.

Суд вважає доведеденими обставинами з приводу того, що позивач дізналася про заповіт на свого сина лише після вступу та відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_6 . А отже, не могла вчасно звернутися про вступ спадщину після смерті ОСОБА_5 .

У судовому засіданні також в якості свідка виступила відповідач у справі, яка повідомила суд, що не надавала позивачу копію заповіту, оскільки нотаріус, яка відкривала спадщина рекомендувала їй цього не робити.

Отже, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позивач з поважних та незалежних від неї причин не могла вчасно вступити у спадщину після смерті ОСОБА_5 , в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_6 .

А тому, за встановлених обставин, суд вважає, що позовну заяву про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, слід задовольнити.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 141, 259, 265, 268, 273, 280-281, 353-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Зверькова Наталія Володимирівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , терміном 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення виготовлено 26.02.2026.

Суддя: