г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/551/26
Номер провадження 2-н/213/180/26
У Х В А Л А

Іменем України

02 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Хмельова С.М., розглянувши заяву Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг ЖКГ, -

В С Т А Н О В И Л А :

На адресу суду надійшла вищезазначена заява, згідно з якою заявник просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за розподіл природного газу в розмірі 3067,96 грн.

Як видно із заяви та доланих до неї документів адреса об`єкта, на який постачається природний газ: с. Жовте (Апостолівська ТГ), Криворізький район, Дніпропетровська область, вул. Депутатська, 32/1. Адресою реєстрації боржника в заяві зазначено: АДРЕСА_1 , що також видно із копії її паспорта, доданого до заяви.

На виконання вимог ч.5 ст.165 ЦПК України судом зроблено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника.

18 лютого 2026 року отримана відповідь, згідно з якою за адміністративно-територіальним устроєм село Жовте (Апостолівська ТГ), Дніпропетровської області не входить до складу Криворізької міської територіальної громади.Також зазначено, що місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не зареєсроване у місті Кривому Розі.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18, зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Водночас, поняття позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч.1 ст. 30 ЦПК України) є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно), а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 165 ЦПК України підставою для відмови у видачі судового наказу є те, що заяву подано з порушенням правил підсудності.

Встановлено, що останнім відомим місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , що відноситься до Тернівського району міста Кривого Рогу. Борг виник щодо нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , на яку не розповсюджується територіальна юрисдикція (підсудність) Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

З огляду на викладене, у видачі судового наказу слід відмовити на підставі п.9 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.165, 166, 260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И Л А :

Відмовити Дніпропетровській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Дата складення ухвали та підписання її суддею 02 березня 2026 року.

Суддя С. М. Хмельова