Справа №: 398/6194/25
провадження №: 2/398/655/26
РІШЕННЯ

Іменем України

"24" лютого 2026 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

з участю секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №00092-04/2024 від 01.04.2024 року у розмірі 24500,00 грн та судових витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.04.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №00092-04/2024, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 7000,00 грн, строком на 100 днів, тобто до 09.07.2024 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом 2,50% в день. 29.07.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29072024, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту №00092-04/2024 від 01.04.2024 року. Взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 31.07.2025 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 24500,00 грн, з яких: 7000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 17500,00 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Ухвалою суду від 08.10.2025 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

24.02.2026 року через систему «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Ісмайлова А.В. подала заяву, в якій зазначила, що дійсно між сторонами було укладено договір про надання коштів у кредит та відповідачем отримано кредит в розмірі 15000,00 грн строком на 15 днів, з процентною ставкою 0,33 % в день, стандартною 1% в день, та за понадстрокове користування кредитом 2,70% в день. Просила відмовити позивачу в частині стягнення простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом посилаючись на пунктк 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким внесені зміни до статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», та розділі IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» .

Підстав для відкладення розгляду справи, визначених ст. ст. 223 та 240 ЦПК України, судом не встановлено.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.

Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Судом встановлено, що 01.04.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту №00092-04/2024, відповідно до якого відповідач отримала кредит на власні потреби в сумі 7000,00 грн, строком на 100 днів, тобто з 01.04.2024 року до 09.07.2024 року (включно), зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,50% в день. Зазначений договір містить додаток №1 (графік платежів). Крім того, відповідач ознайомилася з паспортом споживчого кредиту. Вказані кредитний договір, додаток №1 до нього (графік платежів) та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Позивач надав кредит відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача.

Факт укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів та користування ними відповідачем не оспорюється.

29.07.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29072024, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 29.07.2024 року до договору факторингу №29072024 від 29.07.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту №00092-04/2024від 01.04.2024 року.

Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту №00092-04/2024 від 01.04.2024 року.

Згідно з розрахунком, наданими позивачем, взяті на себе зобов`язання за кредитним договорами відповідач не виконала, у зв`язку з чим станом на 31.07.2025 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 24500,00 грн, з яких: 7000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 17500,00 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом.

За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 1.2 договору про надання фінансового кредиту № 00092-04/2024 від 01.04.2024 року передбачено, що кредит надається строком на 100 днів, тобто з 01.04.2024 року до 09.07.2024 року.

Представником відповідача вказане не спростовано, та не надано жодного доказу на підтвердження 15-тиденного строку кредитного договору.

Пунктом 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» внесені зміни до статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, доповнено ст. 8 частиною п`ятою наступного змісту: «5. Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%».

Крім того, зазначеним законом розділі IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Проспоживче кредитування»доповнено пунктом17такого змісту: «17. Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмірденної процентноїставки неможе перевищувати: протягомперших 120днів 2,5%; протягом наступних 120 днів 1,5%».

Цей закон набрав чинності 24.12.2023 року.

Отже, протягом перших 120 днів, тобто з 24.12.2023 року до 21.04.2024 року включно, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5%, протягом наступних 120 днів, тобто з 22.04.2024 року до 19.08.2024 року включно 1,5%, а з 20.08.2024 року 1% (ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»).

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відсотки за користуванням кредитом стнаном на 29.07.2024 року нараховано в срозмірі 24500,00 грн, з яких: 7000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 17500,00 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Проте суд не погоджується з даними відсотками і вважає, що нарахування відсотків повинно бути наступним чином:

В період з 01.04.2024 року до 21.04.2024 року включно (21 день) здійснюватись з розрахунку 2,50% за кожен день користування кредитом, тобто 175,00 грн на день (7000,00 грн х 2,5% : 100%), а тому загальна сума відсотків за цей період становитиме: 3675,00 грн (175,00 грн х 21 день).

В період з 22.04.2024 року до 09.07.2024 року включно (79 днів) здійснюватись з розрахунку 1,50% за кожен день користування кредитом, тобто 105,00 грн на день (7000,00 грн х 1,5% : 100%), а тому загальна сума відсотків за цей період становитиме: 8295,00 грн (105,00 грн х 79 день).

Тобто заборгованість відповідача за відсотками за користування кредитом за період з 01.04.2024 року до 09.07.2024 року включно, в межах заявлених позовних вимог, становитиме: 11970,00 грн (3675,00 грн (відсотки за період з 01.04.2024 року до 21.04.2024 року включно) + 8295,00 грн (відсотки за період з 22.04.2024 року до 09.07.2024 року включно).

Представником відповідача власний контрозрахунок до суду не надано.

Враховуючи те, що відповідач не виконала передбачені договором і законом зобов`язання ні перед первісним кредитором, ні перед новим кредитором позивачем, внаслідок чого утворилася заборгованість, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7000,00 грн та заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 11970,00 грн, а всього 18970,00 грн.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають з вищезазначених підстав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно до задоволених вимог (77,43%), в розмірі 2344,58 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 81, 141, 258, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ) заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №00092-04/2024 від 01.04.2024 року станом на 31.07.2025 року в загальному розмірі 18970 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят) грн 00 коп, яка складається з:

7000,00 грн заборгованість за тілом кредиту;

11970,00 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ) судовий збір в розмірі 2344 (дві тисячі триста сорок чотири) грн 58 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24 лютого 2026 року.

Суддя Л.І. Стручкова