Номер провадження 2-о/754/46/26
Справа №276/865/25
РІШЕННЯ

Іменем України

02 березня 2026 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В. В.

за участю секретаря судового засідання Денисової К. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новоборівська селищна рада Житомирського району Житомирської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,

У С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна бабуся - ОСОБА_2 , з якою вони проживали у період з вересня 2009 року по травень 2011 року за адресою: АДРЕСА_1 . До смерті бабусі саме заявник піклувався та надавав всю необхідну їй допомогу. Після смерті бабусі відкрилась спадщина, однак звернувшись до нотаріуса для прийняття спадщини, заявник отримав роз`яснення, відповідно до якого нотаріус послався на те, що був пропущений строк звернення, та не надано документів, які б стверджували про фактичне прийняття спадщини. На підставі наведеного просить суд встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, задля можливості прийняти спадок після смерті бабусі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18.06.2025, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Заявник ОСОБА_1 всудове засідання не з`явився. Від представника заявника - адвоката ОСОБА_1 до суду надійшла заява з проханням здійснити розгляд справи без участі заявника та його представника. Заяву підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити.

Новоборівська селищна рада Житомирського району Житомирської областів судове засідання свого представника не направляли. У матеріалах справи містяться заяви від селищного голови про розгляд справи у відсутності їх представника, визнають вимоги в повному обсязі.

Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення у відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що доводи заявника знайшли своє підтвердження і заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Як установлено із матеріалів справи, ОСОБА_1 є рідним онуком ОСОБА_2 , що підтверджується Заповітом від 26.01.2007 та довідкою № 01/56 від 11.04.2024.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 .

Згідно із заповіту від 26.01.2007, ОСОБА_2 заповіла житловий будинок, усе майно де б воно не знаходилось, із чого воно не складалось і все, що буде належати на день смерті, своєму онуку ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, однак як вбачається з матеріалів справи нотаріусом у вигляді листа було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, через пропущення строку для прийняття спадщини.

Факт проживання заявника ОСОБА_1 за однією адресою з вересня 2009 року по день смерті бабусі ОСОБА_2 , підтверджується витягом з наказу Головного управління МВС України в місті Києві № 857 від 17.09.2009, з якого вбачається, що ОСОБА_1 надана частково оплачувана відпустка по догляду за дітьми, з 15.09.2009 по 23.07.2011, довідкою № 01/56 від 11.04.2024, видана виконавчим комітетом Новоборівської селищної ради, з якої вбачається, що ОСОБА_2 за час життя проживала за адресою: АДРЕСА_1 та поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , опитаних адвокатом Перуном Артемом Дмитровичем, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», з яких вбачається, що заявник ОСОБА_1 проживав разом з рідною бабусею з вересня 2009 року по день її смерті разом з двома своїми дітьми, оскільки перебував у декретній відпуски по догляду за дітьми.

Обставин, які б давали підстави сумніватись у такому висновку - судом не встановлені.

Встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне для подальшого оформлення спадщини.

За приписами статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно із ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини ( ч. 3 ст. 1223 ЦК України).

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Нотаріальні дії повинні вчинятись відповідно до встановлених для нотаріуса або посадової особи, яка вчиняє нотаріальні дії, компетенцією і порядком їх вчинення.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 282/20595.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємиць, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу (6 місяців), він не заявив про відмову від неї.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 2 п. 5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На підставі викладеного вище, враховуючи, що цей факт має для заявника юридичне значенню, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2-13, 76-80, 293, 315, 319 ЦПКУкраїни, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новоборівська селищна рада Житомирського району Житомирської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем, рідною бабусею - ОСОБА_2 , у період з вересня 2009 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особи: Новоборівська селищна рада Житомирського району Житомирської області, адреса місцезнаходження: Житомирська область, Житомирський район, с-ще Нова Борова, вулиця, .

Повний текст рішення складено та підписано 02.03.2026, у відповідності до ч. 5 статті 268 ЦПК України.

Суддя В. В. Бабко