Провадження № 2/686/101/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2026 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді - Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання - Сікори Ю.В.

з участю представника позивача Казак Є.С.

представника відповідача Гуменюк А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Хмельницький цивільну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги, в обґрунтування якого вказав, що постановою Господарського суду Хмельницької області від 03.05.2023 у справі №924/869/22 Будинкоуправління №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру.

21.11.2024 відбувся електронний аукціон з продажу майна Будинкоуправління № 2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, а саме: права вимоги грошової (дебіторської) заборгованості Будинкоуправління № 2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький станом на 01.02.2024, переможцем якого став ФОП ОСОБА_1

29.11.2024 між Будинкоуправлінням №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено акт про придбання майна на аукціоні, згідно з яким ФОП ОСОБА_1 сплатив Будинкоуправлінню №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький усі необхідні до сплати кошти, а Будинкоуправлінням №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький передав портфель заборгованості, а саме: права грошової вимоги до 509 фізичних осіб-боржників за комунальними платежами, зокрема до боржника ОСОБА_2

29.11.2024 між Будинкоуправлінням №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір №1 купівлі-продажу права вимоги, у відповідності до умов якого Будинкоуправлінням №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький передав фізичній особі-підприємцем ОСОБА_1 за плату належні йому Права Вимоги, а фізична особа-підприємець ОСОБА_1 приймає належні Будинкоуправлінням №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький Права Вимоги до Боржників, зокрема до боржника ОСОБА_2 .

Згідно з пунктом 1.1. на умовах даного Договору з продажу активів Будинкоуправління №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, Первісний кредитор передав (відступив) Новому кредитору, а Новий кредитор набув наступні права вимоги: портфель заборгованості, а саме: права грошової вимоги до 509 фізичних осіб боржників за комунальними платежами на загальну суму 1 560 757,91 грн. (згідно списку власників та квартиронаймачів), зокрема до боржника ОСОБА_2 .

Відповідно до вище викладеного позивачем набуто право вимоги до відповідача в сумі 3 661,70 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Відповідач не виконав свого зобов`язання та після укладення Договору з продажу активів не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості.

Розмір заборгованості перед ФОП ОСОБА_1 , як правонаступника БУ №2 КЕВ м. Хмельницький, складає:

- 3661,70 грн. заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з вересня 2018 року до грудня 2023 року (включно);

- 613,54 грн. інфляційні втрати (за період з 01.01.2024 по 19.05.2025);

- 921,49 грн. 3 % річних (за період 01.01.2024 по 19.05.2025).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала, що наявність заборгованості не доведена, просить в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №89 від 09.02.2017 Будинкоуправління №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький надавало житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій 01.11.2021 року, зокрема однією з цих АДРЕСА_2 за тарифом на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій Будинкоуправління №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький за адресою АДРЕСА_2 у розмірі 2,59 за 1 кв.м. загальної площі з ПДВ.

Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький уповноважував Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницький () щодо надання послуг централізованого водопостачання для споживачів мікрорайону «Ракове» з 2012 року до 2022 року; здійснення нарахування розміру оплати за надані послуги централізованого водопостачання для споживачів мікрорайону «Ракове» з 2012 року до 2022 року, про що свідчить Договір №371 від 20.11.2008 про порядок розрахунків за водопостачання.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №282 від 11.05.2017 встановлено тариф на послуги з централізованого водопостачання у розмірі 6,59 грн. за 1 кубічний метр, рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №510 від 25.06.2020 - у розмірі 11,36 грн. за 1 кубічний метр, рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №394 від 13.05.2021 - у розмірі 13,46 грн. за 1 кубічний метр.

Згідно розрахунку заборгованості на 01.01.2022 заборгованість ОСОБА_2 за надані послуги становить 3661,70 грн.

Постановою Господарського суду Хмельницької області від 03.05.2023 у справі №924/869/22 Будинкоуправління №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру.

21.11.2024 відбувся електронний аукціон з продажу майна Будинкоуправління № 2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, а саме: права вимоги грошової (дебіторської) заборгованості Будинкоуправління № 2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький станом на 01.02.2024, переможцем якого став ФОП ОСОБА_1

29.11.2024 між Будинкоуправлінням №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено акт про придбання майна на аукціоні, згідно з яким ФОП ОСОБА_1 сплатив Будинкоуправлінню №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький усі необхідні до сплати кошти, а Будинкоуправлінням №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький передав портфель заборгованості, а саме: права грошової вимоги до 509 фізичних осіб-боржників за комунальними платежами, зокрема до боржника ОСОБА_2

29.11.2024 між Будинкоуправлінням №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір №1 купівлі-продажу права вимоги, у відповідності до умов якого Будинкоуправлінням №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький передав фізичній особі-підприємцем ОСОБА_1 за плату належні йому Права Вимоги, а фізична особа-підприємець ОСОБА_1 приймає належні Будинкоуправлінням №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький Права Вимоги до Боржників, зокрема до боржника ОСОБА_2 .

Згідно з пунктом 1.1. на умовах даного Договору з продажу активів Будинкоуправління №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, Первісний кредитор передав (відступив) Новому кредитору, а Новий кредитор набув наступні права вимоги: портфель заборгованості, а саме: права грошової вимоги до 509 фізичних осіб боржників за комунальними платежами на загальну суму 1 560 757,91 грн. (згідно списку власників та квартиронаймачів), зокрема до боржника ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги, є індивідуальним споживачем.

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

В силу дії п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідачка за вище вказаний період була споживачем послуг житлово-комунальних послуг, що надавалися їм Будинкоуправлінням №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький.

Згідно з актом звірки розрахунків за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з вересня 2018 по грудень 2023 року розмір заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 , становить 3 661,70 грн.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статей 512,514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

На підставі договору купівлі-продажу, копія котрого наявна у справі, первісний кредитор передав своє право вимоги до відповідачки позивачеві.

Ч. 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Судом встановлено, що Будинкоуправління №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький надавало житлово-комунальні послуги, тарифи на які затверджувалися відповідними рішеннями виконавчого комітету Хмельницької міської ради.

Доказів належного виконання зобов`язань відповідач суду не надала, а також не подала будь-яких доказів на спростування користування наданими їй Будинкоуправлінням №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький послугами.

Крім того, відповідачка не надала будь-яких доказів того, що вона у встановленому законом порядку відмовлялася від надання послуг Будинкоуправління №2 квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, а також доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості відповідно до порядку, визначеному ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що б дало підстави для звільнення від їх оплати.

Разом з тим, позивачем не надано доказів того, що набуте ним право вимоги заборгованості в сумі 4426,92 грн. включає в себе відповідні нарахування 3% річних та інфляційних втрат. Зокрема, акт про придбання майна на аукціоні не передбачає, що позивач набув право вимоги, окрім суми боргу, на такі нарахування.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач набув права на нарахування 3% річних та інфляційних з моменту набуття права вимоги, тобто з 21.11.2024.

Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % х кількість днів прострочення / кількість днів у році, отже 3% річних за період з 29.11.2024 до 22.05.2025 становить 55,0 грн., інфляційні втрати з урахування встановленого індексу інфляції складають 259,88 грн. за період з 21.11.2024 до 22.05.2025.

Щодо розподілу судових витрат.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Змістом частини 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у 7000 грн. представник позивача надала суду: договір про надання професійної правничої допомоги № 01 від 21.05.2025 укладений між Адвокатським бюро «Юлії Біжко» та ФОП ОСОБА_1 , додаток № 1 від 21.05.2025 до договору про надання професійної правничої допомоги, Акт №01 від 02.10.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі N910/15944/17).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, ЄСПЛ висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, N 33210/07 41866/08) та "Гуриненко проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, N 37246/04).

У постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі N211/3113/16-ц (провадження N 61-299св17) та від 06 листопада 2020 року у справі N760/11145/18(провадження N 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд у справі N922/3812/19висловив позицію про те, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

В постанові N908/2702/21від 12.01.2023 Верховний Суд також зазначає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору не повинен бути не пропорційним до предмета спору. Суд із врахуванням конкретних обставин, зокрема і ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зокрема, рівень складності юридичної кваліфікації спірних правовідносин, обсяг та обґрунтованість підготовлених позивачем документів, їх значення для розгляду справи, а тому витрати на правничу допомогу мають складати 3000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 870 грн. 42 коп. (968,96х3976,58:4426,92)

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 353 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 512-516, 524, 526, 901 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд -

ухвалив:

Позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 3661 грн. 70 коп., інфляційні втрати в розмірі 259 грн. 88 коп., три відсотки річних в розмірі 55 грн., судовий збір в розмірі 870 грн. 42 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Фізична особа підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 .

Дата складення повного тексту рішення: 09.02.2026.

Суддя: