УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року

м. Київ

справа № 350/1265/23

провадження № 61-2309ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Коротенка Є. В., розглянуши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано -Франківського апеляційного суду від 20 січня 2026 року в справіза позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення авансового платежу та 3 % річних.

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 04 червня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000,00 доларів США, 3 відсотки річних у розмірі 915,00 доларів США та судові витрати у розмірі 4 867,20 грн.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 04 червня 2025 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000,00 доларів США, 3 відсотки річних у розмірі 915,00 доларів США та судові витрати у розмірі 4 867,20 грн.

22 грудня 2025 року ОСОБА_1 подав заяву про роз`яснення постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 січня 2026 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року залишено без задоволення.

20 лютого 2026 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду була надіслана касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 20 січня 2026 року у вказаній справі.

Касаційну скаргу обґрунтовує тим, що судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Вказує, що без роз`яснення постанови Івано-Франківського апеляційного судувід 21 жовтня 2025 року її виконання у законному порядку є неможливим.

Проте, на думку заявника, судом апеляційної інстанції було проігноровано цей факт та відповідно норми права щодо обов`язкового виконання рішення суду.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з частинами першою та другою статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, в тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення (пункт 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що зміст постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року є чітким і зрозумілим, однозначним, не допускає подвійного трактування та не створює перешкод на етапі виконання судового рішення, а тому відсутні підстави для роз`яснення указаного судового рішення.

За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосовування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 394, 406 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано -Франківського апеляційного суду від 20 січня 2026 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко