24.02.2026 Справа № 756/2012/26
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
__________________________________________________________________________
Унікальний №756/2012/26
Провадження №2/756/4236/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Київ

суддя Оболонського районного суду м. Києва Диба О.В.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача у якій просить визнати дії АТ КБ «Приватбанк», що полягали у списанні грошових коштів, що надходять на рахунок ОСОБА_1 та мають цільове призначення протиправними, а також зобов`язати відповідача повернути неправомірно списані грошові кошти, що надходять на рахунок споживача і мають цільове призначення та забезпечити подальше недопущення незаконного стягнення коштів.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що дана справа не підсудна Оболонському районному суду м. Києва і підлягає передачі на розгляд до іншого суду, виходячи з наступного.

При зверненні до суду із позовною заявою позивач вказує на те, що спірні правовідносини підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів», тому підсудність була обрана за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Згідно з п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:

1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;

2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення;

3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору;

4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач;

5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;

6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою;

7) ціну продукції визначено неналежним чином;

8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Як убачається з матеріалів позовної заяви, позивач вважає неправомірним списання коштів з її рахунку, розмішених у АТ КБ «Приватбанк», які надходять за цільовим призначенням у вигляді декретних виплат та допомоги по догляду за дитиною, які були стягнуті в рамках виконавчого провадження про стягнення з позивача заборгованості.

Суд звертає увагу на те, що таке списання коштів відбулось не на підставі правовідносин які виникли між позивачем та відповідачем, а на підставі платіжної інструкції, виставленої приватним виконавцем у межах виконавчого провадження НОМЕР_2 про стягнення з позивача на користь ПАТ АК «Київводоканал» заборгованості.

Таким чином, посилання позивача на те, що дана справа має розглядатись з урахуванням положень Закону України «Про захист прав споживачів» не відповідає суті даного спору та її позовним вимогам і має розглядатись за загальними правилами територіальної підсудності, тому спір фактично зводиться до повернення, на думку позивача, неправомірно списаних коштів, які були стягнуті в межах Закону України «Про виконавче провадження».

Суд звертає увагу на те, що відповідач не є ініціатором та отримувачем коштів, які були списані з рахунку позивача, а є лише виконавцем, який здійснює обслуговування банківських операцій по рахунках у межах виконавчого провадження та у правовідносинах, які склались між стягувачем та боржником в межах виконання судового рішення.

Враховуючи вище викладене, з урахуванням предмету спору та визначеного позивачем відповідача, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що спір має розглядатися з урахуванням Закону України «Про захист прав споживачів», а підсудність визначається за правилами ч. 5 ст. 28 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до відповіді №2378613 від 24.02.2026 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» розташований за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, що територіально не відноситься до Оболонського району міста Києва.

Таким чином, вказана справа не підсудна Оболонському районному суду м. Києва.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Інші відомості, які б могли свідчити про правомірність розгляду позовної заяви саме Оболонським районним судом м. Києва позивачем не зазначені, а відповідні докази до позовних матеріалів не надані.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Дотриманням судами процесуальних норм інституту підсудності означає дотримання положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Спори між судами про підсудність не допускаються. У зв`язку з цим та для того, щоб не допустити безпідставної тяганини під час розгляду цивільних справ з боку судів, на яких і лежить обов`язок правильно застосувати правила про підсудність то ЦПК України встановлює правило про недопустимість суперечок між судами про підсудність.

За таких обставин, виходячи із вищенаведеного та керуючись ст. 27, 31, 32, 261, 353 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д) про захист прав споживачів - передати на розгляд до Печерського районного суду міста Києва (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 24.02.2026.

Суддя Олексій ДИБА