Справа № 638/585/26
Провадження № 2/638/1508/26
УХВАЛА

02 березня 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивачка) звернулася з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач), у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 26.09.1987 Коньковською сільською радою народних депутатів, актовий запис №10. В якості правових підстав звернення Позивач зазначає норми статей 19, 104, 105, 109-111 Сімейного кодексу України.

Ухвалою від 20.01.2026 позовну заяву залишено без руху, Позивачу надано 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом долучення доказів, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 1331,20 грн.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, ухвалу від 20.01.2026 доставлено Позивачці на її електронну адресу 23.01.2026 о 09:47:44.

Відповідно до статті 126 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд встановив, що у встановлений судом строк, Позивачка не усунула недоліки.

Щодо клопотання про звільнення від сплати судового збору суд зазначає наступне.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється статтею 8 Закону України «Про судовий збір», а саме: враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Зазначене положення закону кореспондується з приписами частини першої статті 82 ЦПК України, відповідно до яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подаються до суду, або окремим документом.

Разом з тим, у відповідності до правової позиції, викладеної у постанові у п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Між тим, з урахуванням дії принципу змагальності, питання щодо звільнення від сплати судового збору вправі поставити перед судом позивач шляхом подання відповідного обґрунтованого клопотання, у якому повинно бути наведено обставини, котрі свідчать про незадовільне скрутне матеріальне становище особи, та подати суду відповідні докази. Такими доказами можуть бути, зокрема, документи про рівень доходу позивача, документи про заборгованість за комунальні послуги, документи про стягнення заборгованості з позивача в межах виконавчого провадження, відомості про відсутність рухомого чи нерухомого майна, від яких позивач може отримувати доходи, тощо.

Оскільки, Позивачка не надала належні докази на підтвердження обставин того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подану заяву у встановлений законом порядку, а відсутність відомостей щодо доходу, нарахованого податку з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, на думку суду, не свідчить про незадовільний майновий стан Позивачки, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, Позивачкою у встановлений строк недоліки позовної заяви усунуті не були, доказів на сплату судового збору не надано.

Оскільки Позивачка не усунула недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі від 23.01.2026, суд дійшов висновку про повернення заяви.

Статтею 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, а тому прийняття до розгляду заяви, поданої без дотримання вимог статей 175 та 177 ЦПК України, може тлумачитися як надання переваги Позивачці.

Керуючись статтею 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 126, 185, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Позивачки про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву вважати неподаною та повернути Позивачці.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк, з дня винесення ухвали, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Малахова