Справа № 132/593/26
У Х В А Л А

Іменем України

04 березня 2026 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області, Карнаух Н.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: Головне управління Національної гвардії України (, адреса: вул. Святослава Хороброго, 9А в м. Києві), Авіаційна база (військова частина НОМЕР_2 ) Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ), Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Калинівської міської ради (, адреса: вул. Незалежності, 8 в м. Калинівка Хмільницького району Вінницької області), про встановлення факту самостійного виховання і утримання дочки,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного Вінницької області 25.02.2026 надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Національної гвардії України, Авіаційна база (військова частина НОМЕР_2 ) Національної гвардії України, ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Калинівської міської ради, про встановлення факту самостійного виховання і утримання заявницею ОСОБА_1 дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказану заяву згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2026 передано для розгляду судді Карнауху Н.П.

Згідно із вказаною заявою ОСОБА_1 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України та сама здійснює утримання і виховання малолітньої дочки ОСОБА_3 . Заявниця має намір звільнитися з військової служби на підставі п. 2 ч. 4 та п. 3 (абзац 7) ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з чим виникла необхідність підтвердити факт самостійного виховання нею дитини до 18 років в порядку окремого провадження. Шлюб між заявницею та батьком дитини, ОСОБА_2 , розірвано на підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.09.2024. На підставі судового наказу, виданого 11.07.2024 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, з батька дитини, ОСОБА_2 , стягуються аліменти на користь заявниці на утримання дочки в розмірі всіх видів його заробітку (доходу).

Розглянувши матеріали заяви та додані до неї документи, суддя дійшов такого висновку.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (стаття 1 СК України).

Частиною першою статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки батька, матері і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У частині четвертій статті 15 СК України визначено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, установлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін.

Згідно ст. 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до статті 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

Сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (дружини, матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом.

Отже, для підтвердження самостійного виховання дитини необхідне існування (настання) обставин, у силу яких обсяг прав іншого з батьків обмежується або припиняється.

Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу можливості користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.

У своїй заяві ОСОБА_1 просить установити факт самостійного виховання нею дитини.

Проте, встановлення такого факту може мати негативні наслідки для батька дитини.

З огляду на зазначене, вбачається, що у справі наявний спір про право - зокрема, спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та/або ухилення від участі у вихованні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з обов`язковим залученням органу опіки та піклування (частини четверта, п`ята статті 19 СК України).

Доведення факту одноосібного виховання дитини пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких інший з батьків не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Такий факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може встановлюватися у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини.

Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, що висловлена ним у постанові Великої Палати у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23 від 11 вересня 2024 року, а також практиці розгляду Верховним Судом такої категорії справ, яка є усталеною та незмінною (див. постанову Верховного Суду від 20 січня 2026 року у справі № 705/7214/24 (провадження № 61-6387св25), ухвалу Верховного Суду від 15 січня 2026 року у справі № 473/4553/25 (провадження № 61-118ск26), постанову Верховного Суду від 15 січня 2026 року у справі № 442/5036/24 (провадження № 61-7255св25), постанову Верховного Суду від 20 лютого 2025 року у справі № 128/3616/24 (провадження № 61-518св25), постанову Верховного Суду від 27 березня 2025 року у справі № 353/886/24 (провадження № 61-15497св24).

Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за вказаною заявою ОСОБА_1 , одночасно роз`яснивши, що вона має право подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258-261, 293, 315, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Національної гвардії України, Авіаційна база (військова частина НОМЕР_2 ) Національної гвардії України, ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї Калинівської міської ради, про встановлення факту самостійного виховання і утримання дочки.

Роз`яснити заявниці її право на звернення до суду з позовною заявою у загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Н.П. Карнаух