Справа №402/1606/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"02" березня 2026 р. Благовіщенський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Терновенко А.В.

секретаря судового засідання - Рудь Т.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Благовіщенське Кіровоградської області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

31.12.2025 року ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" звернулось до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 320 від 31.07.2023 року у розмірі 10000 грн.;. Також просить стягнути з Відповідачки судові витрати: 2422,40 грн. судового збору та 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 31.07.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 320, який вона підписала шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після укладення Договору Відповідачці були перераховані на картковий рахунок кредитні кошти у розмірі 2500 грн.

Відповідно до умов договору, Відповідачка не вносила своєчасно і у повному обсязі платежі з погашення кредиту, а тому має заборгованість у розмірі 10000 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту 2500 грн., заборгованість за відсотками 7500 грн.

01.05.2024 року між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №01052024, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, та у відповідності до статті 512 Цивільного кодексу України Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за Кредитним договором № 320 від 31.07.2023 року.

При зверненні Позивача до ОСОБА_1 з метою досудового врегулювання спору - вимога про погашення заборгованості залишилась без відповіді та задоволення.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, у позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку за місцем реєстрації та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Заяв, клопотань, заперечень до суду не подавала.

З огляду на неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, згоду позивача, суд, керуючись ст.280 ЦПК України приходить до висновку про необхідність ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 31.07.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 320 (а.с.11-17), згідно з умовами якого відповідачка отримала 2500 грн. кредиту строком на 120 днів.

Для отримання кредитних коштів Відповідачка здійснила заповнення заяви на отримання кредиту на Веб-сайті Кредитодавця (а.с.8-10). Після прийняття рішення надати кредит Відповідачу, до укладення Договору, Відповідачка отримала проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилась з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на вебсайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору(а.с.8-17).

Тобто, укладаючи Кредитний договір Відповідач та Кредитодавець уклали договір у вигляді електронного документа у відповідності до ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст.ст. 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Відповідачка в порушення умов Договору не здійснювала погашення кредитних коштів, у результаті чого має заборгованість 10000 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту 2500 грн., заборгованість за відсотками 7500 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.26-27).

01.05.2024 року між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №01052024 (а.с.28-31), відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, та у відповідності до статті 512 Цивільного кодексу України Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за Кредитним договором № 320 від 31.07.2023 року.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачка була обізнана про зміну кредитора та про існуючу заборгованість, про що свідчить копія вимоги про погашення кредитної заборгованості від 15.08.2025 року, однак заборгованість залишилась непогашеною.

Приймаючи рішення, суд керується наступним.

Відповідно ст.ст.525, 526, 527, 530, 625 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України.

Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Таким чином, зваживши у сукупності надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем підтверджено сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн.:

частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПУ України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу не надано належних та допустимих доказів в підтвердження сплати позивачем коштів в розмірі 6000 грн на оплату правових послуг адвоката, зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, щодо відмови позивачу у задоволення вимог про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу за недоведеністю.

Керуючись ст.ст.525-527, 530, 625, 1049, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст.141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 320 від 31.07.2023 року у розмірі 10000 грн.

Стягнути ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» судовий збір в розмірі 2422,4 грн.

Відмовити ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у вимозі про стягнення з ОСОБА_1 6000 грн. витрат на правову допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони у справі:

позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДІДЖИ ФІНАНС" - місцезнаходження: 07406, Київська область, м.Бровари, вул.Симона Петлюри 21/1 ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: А. В. Терновенко