печерський районний суд міста києва
пр. № 2-2749/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року Печерський районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Литвинової І. В.

за участю секретаря судового засідання Когут Н. В.,

розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про роз`єднання позовних вимог відносно ОСОБА_3 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих підтопленням,

УСТАНОВИВ:

22 листопада 2024 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої визначено суддю та передано 26 листопада 2024 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

11 грудня 2024 року ухвалою судді у справі відкрито провадження для розгляду у загальному позовному провадженні.

29 вересня 2025 року ухвалою суду зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування збитків, завданих підтопленням, до залучення до участі у справі правонаступників відповідача ОСОБА_5 .

29 грудня 2025 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про витребування додаткових доказів, спрямованих на встановлення кола правонаступників відповідача.

20 січня 2026 року ухвалою суду поновлено провадження у справі.

10 лютого 2026 року від представника відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_6 через Електронний суд надійшло клопотання про встановлення кола спадкоємців, які прийняли спадщину після ОСОБА_5 , в якому крім зазначеного просив зупинити провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України, у зв`язку із проходженням одного із правонаступників військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період у Військовій частині № НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України.

24 лютого 2026 року ухвалою суду залучено в якості правонаступника відповідача ОСОБА_5 , - ОСОБА_3 .

Разом з тим, від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про роз`єднання позовних вимог відносно ОСОБА_3 , яке обґрунтовувала тим, що останній на разі проходить військову службу у лавах Сил оборони України. Зважаючи на це адвокат Горбенко К., який діє у інтересах ОСОБА_4 просив зупинити провадження відносно обох відповідачів на підставі пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України. Однак, ОСОБА_2 заперечує стосовно зупинення провадження з наведених підстав, мотивуючи тим, що чим довше триває розгляд, тим меншою буде реальна грошова вартість присудженого відшкодування позивачу.

Натомість, зазначає, що відсутні підстави щодо зупинення провадження відносно відповідача ОСОБА_4 , яка згідно матеріалів справи і була основним користувачем (експлуататором) квартири, з якої затоплено квартиру позивача.

За таких обставин просить роз`єднати позовні вимоги відносно відповідача військово службовця ОСОБА_3 , а розгляд роз`єднаного провадження відносно ОСОБА_4 продовжити.

Суд, вивчивши матеріали клопотання, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступних висновків.

Так, ч. 6 ст. 188 ЦПК України, передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що підстав для роз`єднання позовних вимог відповідно до частини шостої статті 188 ЦПК України не вбачається, оскільки позовні вимоги до відповідачів є тісно пов`язаними між собою єдиною фактичною основою, що відповідає критеріям допустимого об`єднання вимог за підставою виникнення або поданими доказами (ч. 1 ст. 188 ЦПК України).

Роз`єднання в такій ситуації може призвести до поділу одного спору на окремі провадження, дублювання судового розгляду тих самих обставин і доказів, необґрунтованого збільшення витрат часу та ресурсів сторін і суду, а також створення ризику винесення суперечливих рішень щодо тотожних фактів заподіяння шкоди, що суперечить завданням цивільного судочинства - забезпеченню справедливого, своєчасного, ефективного та економного захисту прав.

Разом з тим, суд зазначає, що роз`єднання є правом суду (а не обов`язком) і застосовується лише тоді, коли спільний розгляд справді ускладнює вирішення справи, порушує права сторін або не сприяє виконанню завдань судочинства, чого в обставинах цієї справи не встановлено.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вказані позовні вимоги підлягають спільному розгляду в одному провадженні.

Керуючись ст. ст. 1-19, 27-28, 43, 182, 188, 189, 274-279, 353 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_2 про роз`єднання позовних вимог відносно ОСОБА_3 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих підтопленням, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвинова