УХВАЛА

04 березня 2026 року

м. Київ

справа № 278/5455/25

провадження № 61-2306ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя - доповідач), Сакари Н. Ю., Ступак О. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2026 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 23 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2026 року заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Лабіка Г. І. про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, до звільнення відповідача

ОСОБА_2 з лав Збройних Сил України.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 23 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2026 року залишено без змін.

24 лютого 2026 року через підсистему Електронний суд ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2026 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 23 лютого 2026 року у справі № 278/5455/25.

У відповідності до частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з частиною другою статті 352 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 353 ЦПК України ухвала суду щодо зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Водночас стаття 389 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

З урахуванням зазначеного, касаційному оскарженню не підлягають ухвали, що зазначені у пункті 14 частини першої статті 353 ЦПК України, а також постанови суду апеляційної інстанції, прийняті за результатами апеляційного перегляду вказаних ухвал.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується

у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

За приписами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2026 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 23 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

О. В. Ступак