Справа № 490/1414/26
н/п 2/490/2342/2026
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатін О.В., дослідивши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

23.02.2026 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2026 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

23.02.2026 року матеріали справи передано для розгляду судді.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі судом встановлено таке.

Позивач звертаючись з позовною заявою зазначив місце проживання відповідача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , що територіально знаходиться в Заводському районі міста Миколаєва.

Як вбачається з відповіді №2384039 від 25.02.2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру за параметрами запиту ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , особу не знайдено.

Проте, як вбачається з наявного в матеріалах справи паспорту ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , останній зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Вказана адреса також була зазначена відповідачем при укладенні кредитного договору №CL-320416 від 24.06.2021 року.

В реєстрі територіальної громади м. Миколаєва, вбачається, що ОСОБА_1 з 07.08.2023 року був знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1

Таким чином, враховуючи встановлені судом данні щодо останнього відомого місця проживання відповідача - АДРЕСА_1 , предмет спору та територіальну юрисдикцію (підсудність) встановлену статею 27 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), приходжу до висновку що дана справа не належить до територіальної юрисдикції Центрального районного суду міста Миколаєва.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

За правилами частини дев`ятої статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статті 31 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до висновку: оскільки останнє відоме місце реєстарції проживання відповідача АДРЕСА_1 , що територіально знаходиться в межах Заводського району міста Миколаєва, а тому матеріали позовної заяви слід передати на розгляд до Заводського районного суду м. Миколаєва.

Спори між судами про підсудність, згідно ст. 32 ЦПК України, не допускаються.

Керуючись ч. 1 ст. 31, 32, ч. 9 ст. 187, ст. 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, передати за підсудністю на розгляд до Заводського районного суду м. Миколаєва (54020, м. Миколаїв, вул. Радісна, буд. 3).

Ухвала суду набирає законної сили в порядку встановленому статтею 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Саламатін