печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6238/26-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року суддя Печерського районного суду м. Києва Новак Р.В., перевіривши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2026, головуючим суддею у вказаній справі визначено суддю Печерського районного суду м. Києва Вовка С.В.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2026 під головуванням судді Вовк С.В. заявлено самовідвід від розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до Держави України в особі Вищої ради правосуддя та в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2026 головуючим суддею визначено Новака Р.В. та 25.02.2025 матеріали позовної заяви передано для розгляду.

Перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , головуючий суддя вважає за необхідне заявити самовідвід, виходячи з наступного.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач ОСОБА_1 зазначає, що діями суддів Печерського районного суду м. Києва йому завдано моральну шкоду, котру оцінює у розмірі 3000000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Статтями 36, 37 ЦПК передбачено чіткий та виключний перелік підстав з яких може бути заявлено самовідвід, відвід судді.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції, та ст.2, ч.1 ст.8 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26.10.1984 у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Статтею 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що «питання етики суддів визначаються Кодексом суддівської етики, що затверджується з`їздом суддів України».

Статтею15 Кодексу суддівської етики встановлює, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. «Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи».

Такі самі вимоги до поведінки Судді знайшли своє відображення в міжнародному документі, затвердженому Резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 (Бангалорські принципи діяльності судді).

Вони викладені у формі Цінностей і мають на меті встановлення стандартів етичної поведінки суддів. Вони мають використовуватися суддями як керівництво, а судовою системою - як основа для регламентації поведінки суддів.

Вони також покликані сприяти кращому розумінню й підтримці судової гілки влади з боку представників виконавчої та законодавчої влади, а також адвокатів і суспільства в цілому. Ці принципи передбачають відповідальність суддів за свою поведінку перед певними інституціями, заснованими з метою забезпечення дотримання судових стандартів, які самі є незалежними й неупередженими і покликані посилювати, а не применшувати значимість існуючих правових норм і правил поведінки, що зобов`язують суддів.

Частина 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наявність безсторонності відповідно до п. l cт. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється». Важливим питанням є забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадськості до суду (Білуха проти України, 2006).

Враховуючи наведене, а також той факт, що справа, за наслідками розгляду якої, на переконання ОСОБА_1 , йому спричинено шкоду, що розглядалась суддею Печерського районного суду м. Києва, приходжу до висновку, що такі обставини можуть викликати сумніви у стороннього спостерігача щодо неупередженості судді, а тому вважаю за необхідне заявити самовідвід.

Враховуючи наведене, а також той факт, що на переконання ОСОБА_1 моральна шкода останньому спричинена діями суддів Печерського районного суду м. Києва, приходжу до висновку, що такі обставини можуть викликати сумніви у стороннього спостерігача щодо неупередженості судді, а тому вважаю за необхідне заявити самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 39, 40, 41 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Цивільну справу № 757/6238/26-ц (провадження № 2-1089/26) передати для визначення складу суду, в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяР.В. Новак