Номер провадження: 2/365/78/26
19 лютого 2026 року селище Згурівка
Згурівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Солдатової Т.М.
за участю секретаря судового засідання Матвієнко Н.В.
розглянувши у відкритому судово му засіданні в залі судових засідань № 3 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету позичальником первісний кредитор здійснив ідентифікацію і верифікацію особи із використанням системи BankID НБУ і бюро кредитних історій з додатковою фотофіксацією особи з власним ідентифікаційним документом.
ОСОБА_1 акцептував пропозицію щодо укладення договору шляхом введення у відповідному розділі сайту первісного кредитора одноразового ідентифікатора W5728, направленого йому на номер телефону НОМЕР_1 , що був зазначений позичальником в анкеті в особистому кабінеті.
Відповідно до Розділу 1 Договору про надання фінансового кредиту, ТОВ «ІНВЕСТРУМ» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 15 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % на день.
ТОВ «ФК «Інвеструм» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_2 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту.
Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Останній платіж було здійснено 08.03.2023 у сумі 2240,00 грн.
25.04.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» (нині ТОВ «СВЕА ФІНАНС») було укладено Договір Факторингу №25042023, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.
Крім того, 28.11.2022 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №7687879 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету позичальником первісний кредитор здійснив ідентифікацію і верифікацію особи із використанням системи BankID НБУ.
ОСОБА_1 акцептував пропозицію щодо укладення договору шляхом введення у відповідному розділі сайту первісного кредитора одноразового ідентифікатора e2uonVWrHH, направленого йому на номер телефону НОМЕР_1 , що був зазначений позичальником в анкеті в особистому кабінеті.
Відповідно до Розділу 1 Договору, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти в сумі 3000,00 грн., на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики. Відповідно до розділу 2 Договору Позика надається строком на 15 днів.
ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», свої зобов`язання за Договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_2 , яку Позичальник вказав при оформленні позики.
Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання, чим допустив істотні порушення умов Договору, не повернувши кошти, які були йому надані у вигляді Позики відповідно Договору, та не сплативши відсотки за користування Позикою, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Останній платіж в рахунок погашення боргу було здійснено 02.01.2023 17:30:54 у сумі 50,00 грн
11.07.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС») було укладено Договір Факторингу № 01.02-36/23, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-36/23, заборгованість ОСОБА_1 за Договором Позики №7687879 станом на дату відступлення склала: 8350,00 грн.
Позивач зазначає, що оскільки ним жодних додаткових нарахувань не здійснено, станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №7687879 від 28.11.2022 року становить: заборгованість за основним боргом - 3000,00 грн.; заборгованість по відсотках - 5350,00 грн.; пеня - 0,00 грн.; загальна заборгованість - 8350,00 грн.
Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 05 вересня 2025 року позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості передано на розгляд до Згурівського районного суду Київської області за підсудністю.
Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 21 жовтня 2025 року позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості залишено без руху та надано термін для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам визначено строки для подання заяв по суті справи.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, у позовній заяві та у клопотанні, долученому до позовної заяви, просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності та/або відзиву на позовну заяву до суду не подав.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Відповідно до п. 1.11 кредитного договору перед укладенням цього договору товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію клієнта з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу, одним із наступних способів:
-отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних;
-отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректного введення особою, верифікація якої здійснюється, otp-пароля, надісланого установою на такий фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власним ідентифікаційним документом, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника з подальшим накладенням КЕП уповноваженим працівником установи та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото.
На підтвердження проходження ОСОБА_1 ідентифікації та верифікації перед укладенням договору позивачем надано фото ОСОБА_1 з його паспортом громадянина України у формі ID-картки (а.с. 16-21).
Відповідно до умов, погоджених сторонами в пунктах 1.13, 1.17 та 1.18 кредитного договору, всі документи щодо надання кредиту підписуються клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який направляється на телефонний номер клієнта. Товариство підписує примірник договору клієнта кваліфікованим електронним підписом уповноваженого працівника товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу.
Зі сторони ОСОБА_1 паспорт споживчого кредиту, кредитний договір і додаток № 1 до договору підписані одноразовим ідентифікатором W5728.
Відповідно до п. 1.1 кредитного договору ТОВ «ІНВЕСТРУМ» надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором.
Згідно з п. 1.2 кредитного договору кредит надається строком на 15 днів, тобто до 14.12.2022. Дата надання кредиту 30.11.2022.
Кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом - НОМЕР_2 (п. 1.7 розділу 1, розділ 7 кредитного договору).
Відповідно до п. 1.5 та 1.6 кредитного договору для клієнта, якому товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою встановленою в п. 1.3 цього договору (547,5% річних від суми кредиту в розрахунку 1,5% на добу), яка залежить від оцінки кредитоспроможності (платоспроможності)клієнта та відповідно скорингового балу клієнта, який надається системою автоматично. З метою поглиблення довіри до товариства клієнту може бути запропонований індивідуальний промокод для зниження стандартної процентної ставки, яка становить 2,5% на добу.
У разі, якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений п. 1.2 цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5 % на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору (п. 2.3).
Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п. 2.4).
Згідно з п. 4.3 кредитного договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк , зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в додатках до цього договору, проценти передбачені в п. 2.3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору.
Відповідно до п. 2.5 кредитного договору при надходженні до товариства коштів для виконання зобов`язань клієнта товариство направляє такі кошти на погашення заборгованості в наступній послідовності: 1) у першу чергу сплачуються проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу здійснюється повернення суми кредиту.
В силу пп. 3.3.3 п. 3.3 кредитного договору клієнт має право відстрочити виконання зобов`язання на строк 10/20 днів, сплативши для цього проценти відповідно до наведеного нижче розрахунку: 10 днів - 2,94% на добу від тіла кредиту; 20 днів - 2,24% на добу від тіла кредиту.
Відповідно до п. 5.2 кредитного договору всі зміни і доповнення до цього договору оформлюються шляхом підписання сторонами додатків і додаткових угод з використанням одноразового ідентифікатора відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Також, 28.11.2022 відповідач ОСОБА_1 ознайомився з паспортом споживчого кредиту (позика з фіксованою диференційованою процентною ставкою), що підтвердив своїм підписом одноразовим ідентифікатором f3Dsu3hlu2 (а.с. 44-45).
Того ж дня, 28.11.2022 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №7687879 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) (далі - договір позики) за умовами якого Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від Суми Позики (п. 1 Договору) (а.с. 40-43 - копія договору з додатком).
У договорі зазначений картковий рахунок позичальника ОСОБА_1 - НОМЕР_2 .
Відповідно до п. 22 договору позики позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою системи BankID НБУ.
Договір укладено із використанням мобільного застосунку «ClickCredit - онлайн кредит» (п. 23).
Договір підписано сторонами відповідно до погодженого в п. 20-21 договору порядку, а саме: зі сторони позикодавця електронним підписом 8VJhJcy348, зі сторони позичальника - електронним підписом одноразовим ідентифікатором - e2uonVWrHH. Договір містить накладену кваліфіковану електронну печатку позикодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу.
За умовами договору позики № 7687879: сума позики складає 3000,00 грн.; строк позики (строк договору) - 15 днів; базова процентна ставка за перший день користування позикою 13,36% (фіксована); базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики - 2,00 % (фіксована). Датою надання позики є 28.11.2022 року, датою повернення позики (останній день) - 13.12.2022. Знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики визначена 0,01 %; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,70 % (не застосовується в період карантину); пеня / день - 2,70 % (не застосовується в період карантину); орієнтована реальна річна процентна ставка - 2078,88%; орієнтовна загальна вартість позики - 3405,00 грн. (п.п. 2.1 - 2.4 п. 2 договору позики).
Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики (п. 4 Договору).
Копії вищевказаних правил, з якими ознайомився відповідач, позивачем не надані. Підписаний сторонами договір позики № 7687879 від 28.11.2022 не містить умов застосування зниженої процентної ставки, лише визначає розмір зниженої процентної ставки з другого дня користування позикою до дати повернення позики - 0,01% на день.
У той же час, відповідно до п. 15 договору позики у разі якщо позичальник не дотримується умов офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ «ClickCredit») та/або правил постійно діючої акції під умовною назвою «Економ» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ «ClickCredit»), знижена процентна ставка, визначена п. 2 договору припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка, визначена п. 2 договору. В такому разі проценти, нараховані за зниженою процентною ставкою, підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою та сплачується позичальником в повному обсязі за весь період строку позики. Процентна ставка може бути змінена на підставі укладеної між позикодавцем та позичальником додаткової угоди до договору.
Згідно з п. 6 договору позики позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника. При продовженні строку користування позикою (пролонгації) процентна ставка за кожен день продовження буде розраховуватись за ставкою 2,00% (ставка незмінна протягом всього строку позики), якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються позичальнику в особистому кабінеті.
Згідно з п. 27 договору інші умови цього правочину регулюються правилами, які є невід`ємною частиною договору.
До позовної заяви додана копія Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (нова редакція), затверджених наказом директора ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» № 15/08/2022 від 15.08.2022, відповідно до п. 6.2 яких передбачено, що проценти за користування позикою нараховуються на суму позики (її залишок) виходячи із строку фактичного користування позикою, починаючи з дня видачі позики (включно) та до повного погашення заборгованості за договором позики, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором позики/додатковими угодами. Також, Правила визначають порядок подовження строку користування позикою (розділ 7).
Таким чином, відповідно до п. 6 договору позики строк позики може бути продовжено за ініціативою позичальника виключно шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Укладений (підписаний) між сторонами договір не містить умов та порядку автопролонгації строку кредитування з правом позикодавця нараховувати проценти за користування позикою.
Згідно з п. 5.5 договору позики позичальник попереджений, що у випадку неналежного виконання зобов`язань за договором позикодавець має право без згоди позичальника передати свої права кредитора (відступити право вимоги) за договором, залучити колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості. Або звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості.
Позикодавець ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на виконання п. 1 Договору позики № 7687879 від 28.11.2022 виконав свої зобов`язання, зокрема, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 3000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 , що вказаний в договорі - № НОМЕР_2 , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС», що підтверджується довідкою вих. № КД-000011984/ТНПП від 20.02.2025 (а.с. 60-61).
У свою чергу, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
Дослідивши розрахунок, заборгованості, здійсненого первісним кредитором, судом встановлено, що в розрахунку вказані ставки відсотків: 29,86% - базова процентна ставка за перший день користування позикою (в договорі - 13,36%); 0,01% - знижена процента ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики; 2,00% - базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики.
Станом на 11.07.2023 заборгованість складала 8350,00 грн, з яких: 3000,00 грн - залишок тіла, 5350,00 грн - залишок відсотків.
З розрахунку вбачається, що 28.11.2022 первісним кредитором нараховані проценти за ставкою 13,36% на суму позики у розмірі 400,80 грн, за перід з 29.11.2022 до 12.12.2022 - за зниженою процентною ставкою 0,01% (0,30 грн в день), 13.12.2022 (дата повернення позики) проценти не нараховувались. В подальшому, починаючи з 14.12.2022 і включно до 28.03.2023 первісний кредитор продовжував нараховувати проценти за базовою процентною ставкою, встановленою з другого дня користування позикою - 2,00% (по 60,00 грн в день).
Відповідач ОСОБА_1 здійснював часткове погашення заборгованості. Так, 13.12.2022 сплатив 405,00 грн - проценти, нараховані первісним кредитором в межах строку позики, визначеного в п. 2.2 договору позики. З розрахунку заборгованості вбачається, що первісний кредитор не здійснював перерахування за базовою процентною ставкою (2,00 %) за весь період строку позики, як це передбачено в п. 15 договору позики у випадку не дотримання позичальником умов для застосування зниженої процентної ставки. Крім того, 28.12.2022 відповідач сплатив кошти у розмірі 900,00 грн та 02.01.2023 - 50,00 грн (загалом 950,00 грн), які були зараховані в рахунок погашення процентів за користування кредитом, нарахованих після завершення строку позики, погодженого сторонами в договорі (а.с. 57-59 - копія розрахунку заборгованості).
Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» набув права вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 7687879 від 28.11.2022 на підставі договору факторингу № 01.02-36/23 від 11.07.2023, укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині - ТОВ «СВЕА ФІНАНС»), що підтверджується копією договору факторингу (а.с. 62-65), копією платіжної інструкції № 9198 від 13.07.2023 на підтвердження оплати фінансування за договором факторингу (а.с. 66), копією першої і останньої сторінок додатку № 1 до договору факторингу (реєстр боржників) (а.с. 67-68), копією витягу з реєстру боржників (а.с. 69).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-36/23 від 11.07.2023 заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № 7687879 від 28.11.2022 станом на дату відступлення права вимоги склала 8350,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 5350,00 грн, сума заборгованості по простроченим процентам за користування - 0,00 грн (а.с. 69).
Після набуття права вимоги за кредитним договором позивач жодних додаткових нарахувань не здійснював та просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 7687879 від 28.11.2022 у вищевказаному розмірі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
За змістом статей 626, 628-629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Зі змісту ч. 1 ст. 1047 ЦК України вбачається, що у випадку, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Вимоги до змісту (умов) договору про споживчий кредит визначені у ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживчий кредит».
Частинами 1, 2 ст. 207, п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, зокрема, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами).
В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» (тут і далі в редакції чинній станом на дати укладення договорів - 30.11.2022 та 28.11.2022) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 11 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України «Про електрону комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ та підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду ч. 1 ст. 1048 ЦК України є регулятивною за своєю правовою природою, а тому проценти за користування кредитними коштами (плата за користування кредитом) можуть нараховуватись лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною першою статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Згідно зі ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Принцип диспозитивності цивільного судочинства передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). При цьому, згідно з ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Верховний Суд у постанові від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20 (п. 101, 102 постанови) зазначає, що обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
У рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine").
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав.
Щодо вимог позивача в частині стягнення заборгованості за договором позики №7687879 від 28.11.2022, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 28.11.2022 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір позики №7687879 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) шляхом обміну електронними повідомленнями, на підставі та на умовах якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Позивач набув права вимоги до відповідача за Договором позики №7687879 від 28.11.2022 на підставі договору факторингу № 01.02-36/23 від 11.07.2023.
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором позики №7687879 від 28.11.2022 у розмірі 8350,00 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 3000,00 грн; заборгованість по відсотках - 5350,00 грн. На підтвердження розміру заборгованості позивач надав розрахунок заборгованості первісного кредитора та копію витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-36/23 від 11.07.2023.
Відповідач своїх заперечень та доказів на спростування заявлених позовних вимог не надав.
У той же час, судом встановлено, що первісним кредитором нараховані проценти за користування позикою в межах погодженого строку позики у розмірі 405,00 грн, які відповідачем сплачені в повному обсязі 13.12.2022. Станом на 13.12.2022 непогашеною залишалась заборгованість за тілом кредиту. Первісний кредитор не здійснював перерахування за базовою процентною ставкою (2,00 %) за весь період строку позики, як це передбачено в п. 15 договору позики у випадку не дотримання позичальником умов для застосування зниженої процентної ставки, з чого можна зробити висновок, що умови застосування зниженої процентної ставки ОСОБА_1 були виконані.
В подальшому, у період з 14.12.2022 до 28.03.2023, первісний кредитор продовжував нараховувати проценти за базовою процентною ставкою, встановленою з другого дня користування позикою - 2,00% (по 60,00 грн в день). Загалом за вказаний період нараховано проценти у розмірі 6300,00 грн. 28.12.2022 відповідач сплатив кошти у розмірі 900,00 грн та 02.01.2023 - 50,00 грн (загалом 950,00 грн), які були зараховані в рахунок часткового погашення процентів за користування кредитом, нарахованих після завершення строку позики. Залишок нарахованих первісним кредитором процентів за користування позикою поза межами строку позики складає 5350,00 грн.
Проте, відповідно до умов договору позики, пролонгація строку позики можлива лише за ініціативою позичальника шляхом укладення додаткової угоди в порядку, визначеному в п. 6 договору позики. Автопролонгація строку позики укладеним (підписаним) між сторонами договором не передбачена. Докази того, що між сторонами відповідно до п. 6 договору укладались додаткові угоди щодо продовження строку користування позикою на строк до 28.03.2023, в матеріалах справи відсутні. А тому, суд вбачає, що первісний кредитор безпідставно нарахував проценти за користування позикою понад строк позики, визначений в договорі, а тому стягненню з відповідача вони не підлягають. Відповідно, сплачена відповідачем сума коштів у розмірі 950,00 грн, яка була зарахована на погашення безпідставно нарахованих процентів, повинна бути зарахована в рахунок погашення заборгованості за основним зобов`язанням. Тобто, обґрунтована заборгованість відповідача перед первісним кредитором за договором позики №7687879 від 28.11.2022 станом на дату відступлення права вимоги складала 2050,00 грн - заборгованість за основним боргом.
Відповідно, з урахуванням положень ст. 514, ч. 1 ст. 1077 ЦК України, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором позики №7687879 від 28.11.2022 у розмірі 2050,00 грн.
За таких обставин, суд вбачає за необхідне позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за договором № 7687879 від 28.11.2022 у розмірі 2050,00 грн (дві тисячі п`ятдесят гривень 00 копійок) - заборгованість за основним боргом.
Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за договором № 7687879 від 28.11.2022 у розмірі 6300,00 грн (шість тисяч триста гривень 00 копійок), з яких: 950,00 грн (дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок) - заборгованість за основним боргом, 5350,00 грн (п`ять тисяч триста п`ятдесят гривень 00 копійок) - заборгованість за відсотками.
Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позовна заява була подана до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд». За подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір, визначений в підпункті 1) п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» та розрахований з урахуванням положень ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у розмірі 2422,40 гривень (а.с. 9 - платіжна інструкція, а.с. 87 - виписка про зарахування).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 3, 11, 207, 208, 215, 216, 509, 512, 513, 514, 516, 526, 610, 626, 628, 638, 1046-1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1, 1077-1080 ЦК України, ст. 2, 12, 13, 19, 81, 89, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280-282, 284, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за договором № 7687879 від 28.11.2022 у розмірі 2050,00 грн (дві тисячі п`ятдесят гривень 00 копійок) - заборгованість за основним боргом.
Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за договором № 7687879 від 28.11.2022 у розмірі 6300,00 грн (шість тисяч триста гривень 00 копійок), з яких: 950,00 грн (дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок) - заборгованість за основним боргом, 5350,00 грн (п`ять тисяч триста п`ятдесят гривень 00 копійок) - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» судовий збір у розмірі 1876,88 грн (одна тисяча вісімсот сімдесят шість гривень 88 копійок).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом,не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга,або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Згурівським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача ОСОБА_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Відповідач, якому заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку,встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому судового рішення.
Учасники справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складене 24 лютого 2026 року.
Головуючий суддя Т.М. Солдатова