Справа № 487/9125/25
Провадження № 2/487/791/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25.02.2026 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Янковець Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами

ВСТАНОВИВ:

13.11.2025 року, шляхом поштового відправлення, яке було отримано 03.12.2025 року, представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» - Незамай А.Д. звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просила стягнути заборгованість:

- за Кредитним договором №7355888, в розмірі 55891,34 грн., з яких 13416,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 41495,34 грн. - сума заборгованості за відсотками, 980,00 грн. заборгованість за комісією.

- за Кредитним договором №4884641, в розмірі 42600,00 грн., з яких 12000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 30600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

- за Кредитним договором №22540-07/2023, в розмірі 31500,00 грн., з яких 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Також просила стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн...

Обгрунтовуючи позовні вимоги вказує, що 31.07.2023 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №7355888, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 14000 грн.

28.08.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» було укладено Договір факторингу №29012024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» права грошової вимоги за кредитними договорами, у т.ч. за кредитним договором №7355888. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №1, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 55891,34 грн., з яких 13416,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 41495,34 грн. - сума заборгованості за відсотками, 980,00 грн. заборгованість за комісією.

Крім того, 17.08.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №4884641, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 12000 грн..

14.06.2021 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» було укладено Договір факторингу №14/06/21.

Згідно витягу з реєстру боржників №19 від 25.09.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за договором позики №4884641 у сумі 42600,00 грн., з яких 12000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 30600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Крім того, 16.07.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №22540-07/2023, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 7000 грн..

27.12.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» було укладено Договір факторингу №27122023, відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» права грошової вимоги за кредитними договорами, у т.ч. за кредитним договором №22540-07/2023. Відповідно до Відповідно до Витягу з Реєстру боржників, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 31500,00 грн., з яких 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Таким чином, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Заборгованість за вищевказаними договорами відповідачем не погашається, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 129991,34 грн. Вищевикладені обставини стали підставою для звернення до суду з позовом.

Ухвалою суду від 11.12.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзив до суду не надала.

У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За нормами ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-979цс15.

Згідно з вимогами ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частин 1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За нормами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Так, судом встановлено, що 31.07.2023 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №7355888, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 14000 грн. шляхом переказу на картковий рахунок № НОМЕР_1 .

Так, згідно п. 1.3, 1.3.1, 1.3.2 Договору, кредиту надається строком на 120 днів з 31.07.2023 р. (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 30 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 30.08.2023. (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 28.11.2023 р. (дата остаточного погашення заборгованості).

Згідно п. 1.5.1, 1.5.2, 1.5.3 Договору, комісія за надання кредиту становить 980 грн., яка нараховується за стакою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Також нараховуються проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 3696.00 грн., які нараховуються за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду та проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 37800 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.

Пунктом 2.3.1. Договору визначено що Позичальник має право, неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування, на таких саме умовах, за умови Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження / поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені цим п.2.3 Договору та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.

Відповідач підписала договір 31.07.2023 електронним підписом одноразовим ідентифікатором V52405, який був відправлений на зазначений нею у договорі номер телефону.

Згідно доданих до позову розрахунків заборгованості, складених ТОВ «Мілоан» (відомість про щоденні нарахування), заборгованість ОСОБА_1 за договором №7355888 складає 55891,34 грн., з яких 13416,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 41495,34 грн. - сума заборгованості за відсотками, 980,00 грн. заборгованість за комісією.

29.01.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» було укладено Договір факторингу №29012024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» права грошової вимоги за кредитними договорами, у т.ч. за кредитним договором №7355888.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №1, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 55891,34 грн., з яких 13416,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 41495,34 грн. - сума заборгованості за відсотками, 980,00 грн. заборгованість за комісією.

Крім того, 17.08.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 4884641, відповідно до якого товариство надає клієнту кредит в розмірі 12000 грн. строком на 30 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 29,71% за перший день користування кредитними коштами, базова процентна ставка з другого дня користування Позикою (її частиною), за день - 2.50%, пеня - 2.70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 2333,96 %.

Відповідач підписала договір 17.08.2023 електронним підписом одноразовим ідентифікатором yhpHsU4nQx.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов яком ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» за плату, належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Згідно п. 1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до Додаткової угоди №20 від 27.02.2024 року до Договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021 встановлено ціну продажу згідно реєстру боржників №19 від 27.02.2024 року.

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників №19 від 27.02.2024 року, клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр боржників №19.

Згідно витягу з реєстру боржників №19 від 25.09.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року до ТОВ ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за договором позики №4884641 у сумі 42600,00 грн., з яких 12000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 30600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Станом на 28.02.2025 згідно розрахунку заборгованості позивача, розмір заборгованості відповідача за Договором позики №4884641 від 17.08.2023 становить 42600,00 грн., з яких 12000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 30600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Крім того, 16.07.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №22540-07/2023, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 7000 грн. шляхом переказу на картковий рахунок № НОМЕР_2 .

Так, згідно п.1.2 договору кредит надається строком на 360 днів, до 09.07.2024 року.

Згідно п. 1.4.1 денна процентна ставка становить 2,50% яка застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 договору.

Відповідно до п.3.1, 3.2 Розділу 3 договору, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за договором.

Відповідач підписала договір 16.07.2023 електронним підписом одноразовим ідентифікатором W2212, який був відправлений на зазначений нею у договорі номер телефону.

27.12.2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» було укладено Договір факторингу №27122023, відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» права грошової вимоги за кредитними договорами, у т.ч. за кредитним договором №22540-07/2023.

Відповідно до Відповідно до Витягу з Реєстру боржників, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 31500,00 грн., з яких 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Згідно доданих до позову розрахунків заборгованості, складених ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»», заборгованість ОСОБА_1 за договором №22540-07/2023 станом на 02.10.2025 року складає 31500,00 грн., з яких 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала та отримані кошти згідно умов договорів не повернула, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) та нарахованими відсотками.

Щодо стягнення з відповідача комісії за надання кредиту у сумі 980 грн. за договором про споживчий кредит №7355888, суд виходить з наступного.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції на час виникнення спірних правовідносин, загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит).

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

У постанові від 06 листопада 2023 року у справі №204/224/21 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Так, згідно п.1.5.1. договору, комісія за надання кредиту становить 980 грн, яка нараховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Платежі за супровідні послуги кредитодавця, а саме комісія за надання кредиту - 980 грн. також передбачена у Паспорті споживчого кредиту №7355888.

Між тим, ні в договорі про споживчий кредит, ні в Паспорті не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена комісія.

Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав. Нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.

Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі №755/11636/21 (провадження №61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі №168/349/20 (провадження №61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі №755/9486/21 (провадження №61-5581св22).

З огляду на викладене, супутня послуга кредитодавця, визначена як надання кредиту, має надаватися клієнту безоплатно.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача комісії за надання кредиту у сумі 980 грн.

Згідно наданого ТОВ «Мілоан» розрахунку заборгованості за кредитом заборгованість складає 55891,34 грн., з яких 13416,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 41495,34 грн. - сума заборгованості за відсотками, 980,00 грн. заборгованість за комісією.

З наданого розрахунку вбачається, що позичальником були здійснений платіж в рахунок сплати комісії, а саме 11.09.2023 року - 100 грн..

Отже, суд приходить до висновку, що стягненню не підлягають сплачені позичальником кошти за комісію у розмірі 100 грн., які враховуючи положення ст. 534 ЦК України, слід зарахувати у сплату відсотків за користування кредитом (41495,34 грн. - 100 грн.=41395,34 грн.).

Таким чином, підсумовуючи зазначене вище,суд приходить до висновку що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню та з відповідача підлягає стягненню заборгованість

- за договором про споживчий кредит №7355888 від 31.07.2023, в розмірі 54811,34 грн., з яких 13416,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 41395,34 грн. - сума заборгованості за відсотками,

- за договором позики №4884641 від 17.08.2023 року, в розмірі 42600,00 грн., з яких 12000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 30600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

- за договором про надання фінансового кредиту №22540-07/2023 від 16.07.2023 року, в розмірі 31500,00 грн., з яких 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Крім того, згідно положеннями ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 3002,84 грн..

Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 280-282, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» заборгованість у сумі 128911,34 грн., з яких

- за договором про споживчий кредит №7355888 від 31.07.2023, в розмірі 54811,34 грн., з яких 13416,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 41395,34 грн. - сума заборгованості за відсотками,

- за договором позики №4884641 від 17.08.2023 року, в розмірі 42600,00 грн., з яких 12000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 30600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

- за договором про надання фінансового кредиту №22540-07/2023 від 16.07.2023 року, в розмірі 31500,00 грн., з яких 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24500,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3002,84 грн..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3

Головуючий суддя: І.О. Притуляк