Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1241/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26.02.2026смт. Доманівка
Доманівський районний суд Миколаївської області у складі
головуючої -судді Єгорової Н.І.,
за участю секретаря Маковецької Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.Доманівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,
Позикодавець виконав свої зобов"язання щодо надання кредиту, перерахувавши позичальнику кредитні кошти
Відповідач не виконує свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином , внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на 03.06.2025 склала:
Позивач направив письмові претензії (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.
Позивач просить задовольнити позовні вимоги , стягнути з відповідача ОСОБА_1 зазначену суму заборгованості та судові витрати.
В судове засідання представник позивача не з`явився, проте у позовній заяві просив розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи , про що свідчать поштові повідомлення про виклик, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв"язку з неявкою в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.
Із матеріалів справи вбачається,що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та відповідачем ОСОБА_1 укладені кредитні договори:
Позичальник була ознайомлений з Паспортом споживчого кредиту , про що свідчить його підпис.
Позивач направив відповідачу на його адресу місця проживання письмову вимогу (повідомлення) за вих.№ КНО-44.2.1./795 від 05.06.2025 про сплату в добровільному порядку заборгованості по вище зазначених кредитних договорах .
Згідно виписки по особових рахунках в період з 11.01.2020 по 03.06.2025, на рахунки ОСОБА_1 надходили кредитні кошти , якими він користувався..
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд приходить до висновку, що позивачем доведено укладення кредитних договрів з відповідачем.
Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору відповідачем, виникла заборгованість, а саме::
Щодо вимог про стягнення заборгованості за комісією, суд зазначає наступне.
Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць.
Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року в справі №204/224/21та Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа №496/3134/19) дійшли висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірності стягнення з відповідача передбаченої умовами договору комісії за обслуговування кредиту, оскільки з тексту позовної заяви та доданих до неї документів не випливає обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».
З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією в розмірі 1512.17 грн. по кредитному договору від 11.01.2020; 9305.40 грн. по кредитному договору від 25.07.2020; в сумі 7767.90 грн.по кредитному договору від 26.11.2020р., задоволенню не підлягають.
Статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору.
Цивільний кодекс,крім обов`язкуналежного виконаннязобов`язання встановлюєтакож принципсвоєчасності йоговиконання:відповідно доп.1ст.530ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до п.1 ст.1050 ЦК України та абз.2 ч.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач як кредитодавець має право вимагати повернення усієї суми заборгованості, якщо відповідач як позичальник прострочив сплату чергових платежів понад 1 місяць.
Цивільний кодекс, крім обов`язку належного виконання зобов`язання встановлює також, принцип своєчасності його виконання: відповідно до п.1 ст.530 ЦК України якщо зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідач не спростував наявність та розмір заборгованості за кредитними договорами, відзив на позовну заяву не надав.
Враховуючи, що відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань за кредитними договорами , суд приходить до висновку,, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами, яка складається із заборгованості за тілом кредиту та процентами, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.
Позивачем при звернені до суду було сплачено судовий збір в сумі 2422.40 грн.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, відповідно судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволеній сумі, що складатиме 1075.31 грн.
Керуючись ст.ст.4, 5, 14, 12-13, 81, 128, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, суд-
Позовні вимоги АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити частково.
В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь АТ «Перший Український Міжнародний
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н. І. Єгорова