РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2026 року Володимирський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Володимирі в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

У С Т А Н О В И В:

В грудні 2025 ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 14.07.2017 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Володимир-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 127. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що з 23 листопада 2025 року разом з чоловіком не проживають. Підставою для розірвання шлюбу є систематичні конфлікти, що що виникали у зв?язку з тим, що відповідач протягом останніх дев?яти років здійснює трудову діяльність за місце роботи, яке розташоване на значній відстані від місця проживання сім?ї. Внаслідок цього відповідач фактично не бере участі у вирішенні повсякденних побутових питань, не сприяє забезпеченню належного матеріального становища сім?ї та не виявляє намірів щодо поліпшення фінансової ситуації. Крім того між ними існують суттєві розбіжності у морально-ціннісних орієнтирах та поглядах на подальше сімейне життя, спільні перспективи та плани відсутні. Все це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вона не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем і бажає розірвати шлюб.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила розірвати шлюб із відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, але зауважив, що причиною розлучення є фізична зрада позивачки ОСОБА_1 з іншим чоловіком, яку він виявив ще до подання позивачкою позову до суду.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що з 14 липня 2017, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому Володимир-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 127, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 14.07.2017.

Як вбачається з матеріалів справи, від спільного подружнього життя у сторін народилася дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками яких являються сторони по справі, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 .

Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 1 , 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Частиною 2 ст. 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні.

Керуючись ст.ст.12, 77, 81, 142, 259, 263-268, 354 ЦПК України та ст.ст.56, 104, 105, 111, 112 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований 14.07.2017 року Володимир-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 127, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище ОСОБА_4 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тетяна ПУСТОВОЙТ