Справа №760/717/22 2/760/9308/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року Солом`янський районний суд м. Києві в складі:

головуючого-судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омельяненко С.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача - ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Усатової І.А. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: П`ята київська державна нотаріальна контора, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання недійсним заповіту,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: П`ята київська державна нотаріальна контора, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання недійсним заповіту.

13.01.2022 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано головуючому судді Оксюті Т.Г.

Ухвалою судді від 22.01.2022 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання.

16.05.2023 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано головуючому судді Усатовій І.А.

Ухвалою суду від 01.04.2024 у справі роз`єднано вимоги позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данчук Катерина Миколаївна, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання недійсним договору довічного утримання, та вимоги позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: П`ята київська державна нотаріальна контора, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання недійсним заповіту, у самостійні провадження. Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данчук Катерина Миколаївна, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання недійсним договору довічного утримання передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду.

Протокольною ухвалою суду від 09.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 заявив відвід головуючої судді Усатової І.А. в обгрунтування заявленого відводу посилався на те, що суддя порушує суддівську етику, проявляє зацікавленість у розгляді справи, відмовляє у всіх поданих клопотань сторонни позивача та не мала права виділяти справу в два провадження.

Враховуючи викладене вище, просив суд задовольнити заяву про відвід.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував у задоволенні клопотання про відвід судді.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення відводу, виходячи з наступного.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, ч.4 ст.36 ЦПК України передбачає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думку судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відвід, за ч.3 ст.39 ЦПК України, повинен бути вмотивованим і заявлений у визначені законом строки, та з наданням доказів неупередженості судді для цілей відводу ч.4 даної статті.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини у рішенні в справі «Білух проти України» від 09 листопада 2006 року зазначено, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При вирішенні справи Європейський суд у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

При цьому суд вважає, що наявність об`єктивного критерію має визначатися виходячи з об`єктивно існуючих обставин, тобто обставин, які існували та існують поза волею учасників процесу.

Будь - яких посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи безсторонності, заявником не зазначено.

Таким чином, підстави, викладені заявником в обґрунтування поданої заяви про відвід, не ґрунтуються на законі, фактичних обставинах справи, і є лише його суб`єктивною точкою зору з цього приводу.

Зазначені в заяві заявником обставини не можуть свідчити про необ`єктивність або упередженість судді.

З точки зору закону такі обставини не є підставою для сумнівів в об`єктивності судді та відводу, а є процесуальними діями, врегульованими законом, право оскарження яких мають учасники процесу в установленому цивільним процесуальним законом порядку.

Виходячи з цього, підстави для задоволення заяви відсутні.

Відповідно до частин 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наведені представником позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1. підстави для відводу головуючої судді у справі Усатової І.А. є необґрунтованими, а тому подана заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача - ОСОБА_1. про відвід головуючої судді Усатової І.А. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: П`ята київська державна нотаріальна контора, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання недійсним заповіту - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.А. Усатова