Провадження № 2-о/752/84/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2026 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Білас СВ., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та просить встановити факт належності їй Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.08.2025р.; встановити факт належності заявниці Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , орган, що видав: в/ЗАГС Московського РВС м. Києва, дата видачі 12.12.1991.

В обгрунтування заяви зазначає, що звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за консультацією щодо нарахування пенсії. В пенсійному фонді в усному порядку їй було повідомлено, що неможливо здійснити нарахування пенсії, оскільки наявні розбіжності в написанні прізвища у Свідоцтві про народження, Свідоцтві про розірвання шлюбу та паспорті заявника. Зазначає, що в 1970 році свідоцтво про народження заповнювалось російською мовою і прізвище, ім`я, по батькові було зазначено як « ОСОБА_1 ». Первинне свідоцтво про народження було втрачено і заявниця звернулась для повторного його отримання, при отриманні якого помітила, що її прізвище було неправильно перекладено з російської на українську мову, а саме « ОСОБА_1 » перекладено як « ОСОБА_1. При розірванні шлюбу прізвище заявниці у Свідоцтві про розірвання шлюбу знову ж таки було перекладено як " ОСОБА_1 ». Разом з тим, згідно паспорта її прізвище є « ОСОБА_1 ». Тобто на даний час існує невідповідність між документом, що посвідчує особу заявниці, де її зазначено як « ОСОБА_1 », та свідоцтвом про народження і свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02.12.2025р. відкрито провадження в даній справі та призначено її до розгляду.

Заінтересована особа належним чином була повідомлена про розгляд даної справи, однак письмових пояснень щодо заяви не надала.

Від представника заявника надійшла заява про розгляд даної справа за відсутності сторони заявника, в якій також зазначено про те, що заявник та його адвокат підтримують вимоги заяви та просять її задовольнити.

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Матеріалами справи встановлено, що згідно з копією паспорту серії НОМЕР_3 , виданим Московським РУГУ МВС України в м. Києві 19.12.1995р., повне ім`я, по батькові та прізвище заявниці, ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться як « ОСОБА_1 ».

При цьому відповідно до Свідоцтва про народження, виданого повторно Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), серії НОМЕР_1 , прізвище заявниці вказано як « ОСОБА_1.

У Свідоцтві про розірвання шлюбу НОМЕР_4 прізвище заявниці значаться як « ОСОБА_1 ».

Тобто, прізвище заявниці у свідоцтві про народження, свідоцтві про розірвання шлюбу не відповідає паспортним даним заявниці.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона

посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Встановлення факту належності документів дозволить у подальшому заявниці реалізувати своє право на нарахування пенсійних виплат.

Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності ряду документів, а саме: свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , заявниці.

У даному випадку виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності документів.

Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 належить Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.08.2025р., та Свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , орган, що видав: в/ЗАГС Московського РВС м. Києва, дата видачі 12.12.1991р.

Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаних документів дозволить в подальшому заявниці реалізувати своє право на нарахування пенсійних виплат, а відтак суд вважає заяву заявниці обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 293-294, 315, 316, 318 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

2. Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.08.2025р.

3. Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , орган, що видав: в/ЗАГС ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата видачі 12.12.1991.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Повний текст рішення суду складено та підписано 03.03.2026р.

Суддя Ірина ОЛЬШЕВСЬКА