Справа № 946/5899/25
Провадження № 2/946/1247/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19 лютого 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої - судді: Бальжик О.І.
за участю секретаря: Шарова Є.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Ізмаїл цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми надмірно виплаченої пенсії,-
29.08.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої пенсії в сумі 4 018 гривень 22 копійки.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 12.02.2024 року звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 (далі Закон України № 1058-IV). При призначенні пенсії в разі втрати годувальника розмір пенсійної виплати встановлено без врахування вимог постанови № 168 (без врахування обмеження з 01.03.2023 року) з 18.01.2024 року в сумі 6 262 гривень 84 копійки, замість в сумі 5 994 гривень 16 копійок, з 01.03.2024 року в сумі 6 742 гривні 57 копійок, замість в сумі 6 500 гривень 69 копійок та з 01.03.2025 в сумі 7 490 гривень 81 копійка, замість в сумі 7 248 гривень 93 копійок, в результаті чого ОСОБА_1 отримувала завищений розмір пенсійної виплати. Пенсійну справу приведено у відповідність з 18.01.2024 року. У зв`язку з цим виникла переплата пенсії в сумі 4 018 гривень 22 копійки за період з 18.01.2024 року по 31.05.2025 року та прийнято рішення про прийняття суми переплати пенсії на облік від 27.05.2025 за № 1987. Відповідачці надіслано лист-повідомлення від 03.06.2025 № 1500-0404-8/100745 та повідомлено про зазначену переплату. Станом на теперішний час переплата не погашена та згоди на утримання переплати пенсії від ОСОБА_1 не отримано. Враховуючи, що до теперішнього часу зазначена сума відповідачем не повернута, а порушені права Головного управління залишилися невідновленими, виникла необхідність вжити заходи для вирішення спірного питання саме в судовому порядку.
Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 30.07.2025 року, справа № 946/5899/25 передана на розгляд судді Бальжик О.І (а.с.12).
Ухвалою судді від 04.08.2025 позовну заяву ГУ ПФУ в Одеській області до П ОСОБА_1 , про стягнення суми надмірно виплаченої пенсії залишено без руху (а.с.13).
11.08.2025 року усунуто недоліки позовної заяви (а.с.19).
Ухвалою судді від 12.08.2025 року справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.22).
Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача звернувся із заявою про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність; проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка причини неявки не повідомила, із заявою про відкладення розгляду справи або розгляд справи у її відсутність не зверталася.
Ухвалою суду від 19.02.2026 року вирішено розглядати справу на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку).
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку.
За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Органи Пенсійного фонду України є органами державної виконавчої влади, які в своїй діяльності керуються Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Положенням про Пенсійний фонд України, постановами Правління, наказами Фонду, а також Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління.
Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.
Відповідно до п. 7 Положення Пенсійний фонд України виконує функції безпосередньо та через створені у встановленому порядку його територіальні управління. Пенсійний фонд України забезпечує ефективне використовування засобів, що знаходяться в його управлінні. Реалізація нормативних розпоряджень і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених джерел прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду, згідно конкретним напрямам витратної частини бюджету Пенсійного фону України.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області є органом державної виконавчої влади і уповноважений державою на реалізацію державної політики в сфері забезпечення збору страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV) при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Відповідно до ст. 50 Закону № 1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. З пенсії може бути відраховано не більше як 20 відсотків пенсії.
Згідно з частиною другою статті 73 Закону № 1058-IV забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.
За змістом з ч.ч. 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
З приписів ч. 2 ст. 1214 ЦК України (зокрема ст.ст. 179, 181, 190, 192 ЦК України) випливає, що норми ст. 1212 ЦК України повною мірою стосуються і випадків безпідставного набуття або збереження грошей.
Статтею 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
ГУ ПФУ в Одеській області, розглянувши пенсійну справу відповідачки, Рішенням №1987 від 27.05.2025 року встановило суму переплати у розмірі 4 018 гривень 22 копійки за період з 18.01.2024 року по 31.05.2025 року, яка утворилась у зв`язку з не встановленням обмеження індексації (а.с.13).
Згідно індивідуального перерахунку пенсії по особовому рахунку № НОМЕР_1 , сума переплати пенсії ОСОБА_1 становить 4 018 гривень 22 копійки.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 73 Закону України № 1058-IV кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) та використовуються на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду.
Забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.
Отже, кошти в розмірі 4 018 гривень 22 копійки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України підлягають безумовному поверненню відповідачкою, як такі, що набуті без достатньої правової підстави в результаті рахункової помилки.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 гривні 40 копійок.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 258, 263-268, 273, 276, 279 ЦПК України,
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Копії рішення надіслати для відома сторонам.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.І.Бальжик