Провадження № 2-о/522/32/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 25.08.2025 року надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Пилипенко Наталя Анатоліївна, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 06.03.2025 року складено відповідний актовий запис № 1515, та 06.03.2025 року видано Свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 . Заявник ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з громадянкою ОСОБА_3 починаючи з 09.12.1977 року до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Реєстрація шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджено Свідоцтвом про укладання шлюбу виданого Палацем одруження Виконавчого комітету Одеської міської ради трудящих УРСР 09.12.1977 року НОМЕР_2 , згідно якого запис у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу проведена за № 2975. Отже заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги успадщині, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 .

Крім заявника ОСОБА_1 , спадкоємцем першої черги є його та ОСОБА_3 спільна дитина син 1986 року народження ОСОБА_2 . Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пилипенко НаталюАнатоліївною відкрито спадкову справу, та отримано заяву від ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

01.08.2025 року Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округуПилипенко Наталю Анатоліївною видано ОСОБА_1 Лист - роз`яснення щодо розбіжностей в документах № 65/02-14.

Зі змісту вказаного листа вбачається, що у наданому нотаріусу Свідоцтві про укладання шлюбу НОМЕР_2 виданого 09.12.1977 року, зазначено прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 », і так само згідно відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 », проте в Свідоцтві про смерть зазначено прізвище померлої « ОСОБА_5 », відповідно спадкова справа заведена щодо майна померлої ОСОБА_3 . У зв`язку з чим нотаріус повідомила, що не уявляєтеся можливості ідентифікувати спадкодавця як дружину заявника ОСОБА_1 через виявлені розбіжності, та вказала, що за вирішенням цього питання слід звернутися до суду.

Враховуючи викладене метою звернення до суду є встановлення факту перебування у зареєстрованому шлюбі між спадкодавцем ОСОБА_3 та спадкоємцем ОСОБА_1 з метою вирішення питання отримання спадщини.

Матеріали заяви суддя отримала 26.08.2025 року.

Ухвалою суду від 29.08.2025 року заява була залишена без руху, недоліки заяви були усунуті та 03.09.2025 року суду надано уточнену заяву, а саме, заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просив встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували у шлюбі, зареєстрованому 09.12.1977 році у Палаці одруження у м. Одесі, актовий запис № 2975, свідоцтво про укладання шлюбу серії НОМЕР_2 .

Зазначену заяву про усунення недоліків разом з уточненою заявою суддя отримала 04.09.2025 року.

Ухвалою суду від 04.09.2025 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду на 13.10.2025 року.

До суду 12.09.2025 року ОСОБА_2 надав письмові пояснення, згідно яких повідомив, що його батьки ОСОБА_1 і ОСОБА_3 одружились у 09.12.1977 році. Згідно свідоцтва про шлюб прізвище після державної реєстрації його матері стало ОСОБА_6 . Його мати неодноразово стверджувала, що вони з його батьком розлучилися і що це сталося більше 40 років тому. В РАЦСі немає запису про розлучення, але є тільки відмітка про те, що батько приходив підтверджувати своє батьківство. Оскільки розлучення могло бути оформлене в судовому порядку, про що не було подано відповідних документів до РАЦСу тому у базі немає відмітки про розлучення. У заявах до Державної міграційної служби (колишній паспортний стіл) спочатку на отримання паспорта СРСР у 1979 року, потім українського паспорта 1995 року, вона зазначала, що не перебуває в шлюбі. Після смерті його матері, його батько спочатку не заперечував проти того, щоб він вступив у права спадщини і стверджував також, що хоче зробити договір дарування на нього на всі його 4 квартири (в одній з яких він проживає) і рекомендував йому його знайомого нотаріуса ОСОБА_7 , яка і відкрила йому спадкову справу від 01.04.2025 року від № 73881174. Однак, через п`ять місяців після смерті матері батько змінив свою думку з приводу того, щоб він вступив у права спадщини і став стверджувати, що вони з його матір`ю не були розлучені і що він має піти до нотаріуса і відмовитися від спадщини на його користь, або він піде до суду. Його мати ОСОБА_3 перед смертю хотіла передати за заповітом одну з двох її квартир, в якій зараз живе його батько по адресу АДРЕСА_1 , його старшої дочці ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , заповіт готувала той самий нотаріус Пилипенко Наталя Анатолівна. Заповіт вже був готовий але фізично підписати заповіт його мати через хворобу вже не змогла ,в неї не вистачило сил. Зважаючи на вищевикладене просить суд врахувати ці обставини та визнати його право на спадщину.

У судовому засіданні 13.10.2025 року був присутній ОСОБА_1 , вимоги заяви про встановлення факту підтримав та пояснив, що з 1977 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте відмітки про наявність шлюбу у неї в паспорті не було. Від даного шлюбу у них є син ОСОБА_2 , 1986 року народження. Зазначив, що щороку два рази на рік вони відпочивали за кордоном.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, 10.10.2025 року через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив, що ним подано письмові пояснення щодо обставин справи які мають значення для її розгляду, просив врахувати їх та надані ним документи під час розгляду справи. Також зазначив, що не відмовляється від свого права на спадщину, відкриту після смерті своєї матері ОСОБА_3 . Справу просив розглядати за його відсутністю.

Протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 25.11.2025 року з метою витребування інформації.

Ухвалою суду від 13.10.2025 року витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пилипенко Наталі Анатоліївни належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи № 8/2025, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 06.03.2025 року, актовий запис № 1515); витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацію та за наявністю повний Витяг про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До суду 27.10.2025 року на виконання ухвали суду від 13.10.2025 року від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов лист, відповідно до якого за результатами проведеної перевірки по архіву підпорядкованого відділу та за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявлено.

До суду 07.11.2025 року на виконання ухвали суду від 13.10.2025 року від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пилипенко Наталі Анатоліївни надійшла завірена копія спадкової справи № 8/2025 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .

У зв`язку з відсутністю електропостачання у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси розгляд справи, призначений на 25.11.2025 року, відкладено на 28.01.2026 року.

У судове засідання 28.01.2026 року з`явилися ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_10 .

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, 10.10.2025 року через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив, що ним подано письмові пояснення щодо обставин справи які мають значення для її розгляду, просив врахувати їх та надані ним документи під час розгляду справи. Також зазначив, що не відмовляється від свого права на спадщину відкриту після смерті своєї матері ОСОБА_3 . Справу просив розглядати за його відсутністю.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що добре знає заявника та померлу з 2007 року, так як вони до нього звертались як до юриста протягом багатьох років та він вів їх судові справи. Був на весіллі сина - ОСОБА_2 . Вони дійсно були подружжям, все життя були разом. Свідок декілька разів також бував у них вдома.

ОСОБА_1 підтримав пояснення свідка.

Розгляд справи відкладено на 06.02.2026 року.

У судове засідання 06.02.2026 року сторони не з`явилися, були повідомлені належним чином.

Від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, 10.10.2025 року через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив, що ним подано письмові пояснення щодо обставин справи які мають значення для її розгляду, просив врахувати їх та надані ним документи під час розгляду справи. Також зазначив, що не відмовляється від свого права на спадщину відкриту після смерті своєї матері ОСОБА_3 . Справу просив розглядати за його відсутністю.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України та у зв`язку з постійними, триваючими екстреними відключеннями електропостачання в Приморському районному суді м. Одеси, періодичним включенням світла, й враховуючи перебування судді Домусчі Л.В. у відпустці з 23.02.2026 року по 27.02.2026 року та у відряджені 02.03.2026 року, датою складення цього судового рішення є 03.03.2026 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника та свідка, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 06.03.2025 року складено відповідний актовий запис № 1515, та 06.03.2025 року видано Свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 .

У матеріалах справи наявна завірена належним чином копія спадкової справи № 8//2025 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , відкрита на підставі заяви ОСОБА_2 сина померлої, заведена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пилипенко Н.А. яку було витребувано судом.

Спадкова справа також містить заяву ОСОБА_1 від 23.07.2025 року про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Листом роз`ясненням щодо розбіжностей в документах від 01.08.2025 року № 65/02-14 приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Пилипенко Н.А. повідомила ОСОБА_1 , що розглянувши документи, які були подані ним при подачі заяви про прийняття спадщини до майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не уявляється можливості ідентифікувати спадкодавця та його дружину, оскільки виявлені розбіжності в поданих ним документах та документах, які наявні в спадковій справі, а саме:

- в Свідоцтві про смерть зазначено прізвище померлої " ОСОБА_11 ", відповідно спадкова справа заведена до майна померлої ОСОБА_12 ;

- в наданому ним Свідоцтві про укладення шлюбу НОМЕР_2 , виданому Палацем одруження м. Одеса 09.12.1977 року, зазначено прізвище дружини після реєстрації шлюбу " ОСОБА_13 ";

- згідно відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб прізвище ОСОБА_14 дружини після реєстрації шлюбу " ОСОБА_13 ".

За вирішення цього питання роз`яснено право на звернення до суду.

Відповідно до копії свідоцтва про укладання шлюбу серія НОМЕР_2 , 09.12.1977 року у Палаці одруження м. Одеси було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 (мовою оригіналу ОСОБА_15 ), Даний факт також підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюбу № 3 від 31.07.2025 року, між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , народився в м. Одесі та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (мовою оригіналу ОСОБА_3 ), яка народилась у м. Одесі, про що складено відповідний актовий запис № 2975 від 09.12.1977 року. Прізвище після укладання шлюбу дружини ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась дитина ОСОБА_2 (мовою оригіналу ОСОБА_16 ), що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , виданого 21.08.1986 року Київським відділом ЗАГС м. Одеси, актовий запис № 1118. Батько ОСОБА_1 (мовою оригіналу ОСОБА_15 ), мати ОСОБА_3 (мовою оригіналу ОСОБА_3 ).

Проте, з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 2 від 01.04.2025 року судом встановлено, що підстава запису відомостей про батька дитини ОСОБА_17 : свідоцтво про встановлення батьківства ОСОБА_1 Відділ РАГС Іллічівського РВК м. Одеси а/з № 77 від 21.08.1986 року.

При цьому зазначено, що державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 126 СК України. Суть змін: внесено відомості про визнання батьківства; відомості про дитину (Прізвище) ОСОБА_5 змінено на ОСОБА_4 .

Таким чином вбачається що при оформленні свідоцтва про народження ОСОБА_2 йому прізвище було ОСОБА_5 , і яке було змінено з підстав встановлення батьківства ОСОБА_1 21.08.1986р.

Згідно листа ГУ ДМС в Одеські області № Ф-580/6/5101-25/5100.4.1/9019/25 від 28.08.2025 року повідомляють наступне:

«За перевіркою бази даних Єдиної інформаційно-аналітичної системи Управління міграційними процесами (далі - ЄІАС УМП) встановлено заяву про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданим 09.01.1996 Приморським РВ УМВС в Одеській області на ім`я « ОСОБА_3 » (на рос.мові), ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заява про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 перебуває в архівній картотеці у зв`язку зі смертю особи.

Паспортний документ серії НОМЕР_4 оформлено особі у зв`язку з обміном на підставі паспорта громадянина колишнього СРСР (зразка1974 року) серії НОМЕР_5 , виданим 04.04.1979 Іллічівським РВВС в Одеській області на ім`я « ОСОБА_3 » (на рос.мові), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В заяві про видачу паспорта серії НОМЕР_5 наявна інформація про видачу документа у зв`язку з обміном паспорта (зразка 1950-х років) серії НОМЕР_6 , виданим 07.06.1973 Іллічівським РВВС в Одеській області (заява про видачу паспорта серії НОМЕР_6 - відсутня). Інформацією щодо зміни прізвища не володіємо.»

Також судом встановлено, що за даними картотек заяв про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року та заяв про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року виявлено заяву про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року на ім`я « ОСОБА_3 » (рос. мова), ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 04.04.1979 Іллічівським РВВС в Одеській області.; та заяву про видачу паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_3 » (на рос.мові), ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 09.01.1996 Приморським РВ УМВС в Одеській області.

У заявах Форми № 1 Іллічівського РВВС м. Одеси та Приморського РВ УМВС в Одеській області від 09.01.1996 року (а.с. 52) вказано, що ОСОБА_3 (рос. мова), ІНФОРМАЦІЯ_2 , не одружена та у шлюбі не перебуває.

Таким чином суд вбачає, що ОСОБА_3 починаючи з 07.06.1973 року отримувала паспорт на прізвище « ОСОБА_5 », потім змінювала паспорт 04.04.1979 року та ІНФОРМАЦІЯ_7 з тим самим прізвищем та у ГУ ДМСУ в Одеській області відсутні відомості про зміну її прізвища у зв`язку з одруженням та зміни прізвища.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 68 років у місті Одесі Одеської області померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого 06.06.2025 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 515.

У матеріалах справи містяться фотографії з зображенням померлої ОСОБА_3 з заявником на весіллі та зі свідком, у подорожах, однак без дати та часу створення цих зображень, про що зазначалось свідком.

Зі змісту роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.

Таким чином судом встановлено, що у актовому записі про народження дитини ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відомості про батька дитини внесені на підставі Свідоцтва про встановлення батьківства Відділу РАГС Іллічівського РВК м. Одеси а/з № 77 від 21.08.1986 року. Державна реєстрація проведена Відповідно до ст. 126 СК України (на час внесення відомостей про зміну актового запису до реєстру 26.02.2021 року).

Частиною 1 статті 126 СК України визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Станом на дату реєстрація народження дитини діяв Кодекс про шлюб та сім`ю України від 20.06.1969 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР (у редакції від 20.06.1969 року і станом на 21.08.1986 року) походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи запису актів громадянського стану.

Таким чином, суд вважає, що відповідно до діючого законодавства на момент реєстрації народження дитини ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлював своє батьківство спільно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Такий факт можливий лише при умові що батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі.

Також суд бере до уваги пояснення заінтересованої особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який є сином померлої, з яких вбачається, що його мати весь час йому зазначала, що вони шлюб розірвали давно, та після смерті його матері, його батько спочатку не заперечував проти того, щоб він вступив у права спадщини і стверджував також, що хоче зробити договір дарування на нього на всі його 4 квартири (в одній з яких він проживає) і рекомендував йому його знайомого нотаріуса ОСОБА_7 , яка і відкрила йому спадкову справу від 01.04.2025 року від № 73881174. Однак, через п`ять місяців після смерті матері батько змінив свою думку з приводу того, щоб він вступив у права спадщини і став стверджувати, що вони з його матір`ю не були розлучені і що він має піти до нотаріуса і відмовитися від спадщини на його користь, або він піде до суду. Просив суд врахувати ці обставини та визнати його право на спадщину.

Крім того, у заяві від 10.10.2025 року ОСОБА_2 зазначив, що не відмовляється від свого права на спадщину, відкриту після смерті своєї матері ОСОБА_3 .

Також з Єдиного державного реєстру судових рішень, що є відкритим та загальновідомим джерелом, судом вбачається, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2023 року у рамках кримінальної справи № 522/3898/21 у обвинувальному акті відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 384 КК України було встановлено наступне:

«…Відповідно обвинувального акту, 25.11.2020 року близько 14:00 год. більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, під час розгляду цивільної справи в суді, представником позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було подано заяву про допит якості свідка ОСОБА_1 , якому відомі обставини справи.

Знаходячись в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси та набувши процесуального статусу свідка під час судового розгляду цивільної справи № 522/17606/19 за позовною заявою ОСОБА_3 суддею Приморського районного суду м. Одеси Бондар В`ячеславом Яковичем, відповідно до норм діючого законодавства, перед надання показів ОСОБА_1 останнього було попереджено про кримінальну відповідальність за введення в оману суд, відповідно до ст. 384 КК України.

Надаючи покази 25.11.2020 року в період часу з 14:22 годин до 15:17 годин, ОСОБА_1 являючись зацікавленою особою, та маючи на меті отримання вигоди та з метою схилити суд на бік ОСОБА_3 повідомив що до ОСББ «Одесит» звертались мешканці будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з приводу протікання фасаду у період дощів та затіканням води у належні їм квартири, а ОСОБА_1 , виконуючи повноваження голови правління ОСББ «Одесит» особисто приймав участь при проведенні огляду та складанні акту №3 про залиття квартири АДРЕСА_3 , а також з метою введення в оману суд повідомив, що не являється цивільним чоловіком та не спів мешкає із ОСОБА_3 , та спільних дітей у них не має.

Отже, ОСОБА_1 , перебуваючи в Приморському районному судді м. Одеси за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 33, в ході допиту в якості свідка маючи на меті злочинний намір надав завідомо неправдиві показання свідка ввівши своїми показами суд в оману, задля отримання ОСОБА_3 необхідного для неї рішення суду.…».

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб, та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, за відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у Постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року (справа №522/11740/14-ц, провадження №61-19160св18), від 27 червня 2018 року (справа №522/10696/17, провадження №61-12109св18), від 31 жовтня 2018 року (справа № 477/284/16-ц, провадження № 61-24391св18), у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2021 року (справа № 643/14985/18-ц).

У зв`язку із викладеним вбачається спір про право як спадкоємця на спадщину.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У ч.ч. 1-4, 8 ст. 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Великої палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18 Провадження № 14-567цс18 встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

У зв`язку з тим, що під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясувалось, що має місце спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає дану заяву без розгляду і роз`яснює заявнику, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 4-8, 12, 13, 43, 49, 76-81, 89, 95, 223, 258-261, 268, 293, 294, 315, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 03.03.2026 року.

Суддя Домусчі Л.В.