Провадження №: 2/752/1485/26
РІШЕННЯ

Іменем України

02.03.2026 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Кирильчук І.А.

при секретарі судового засідання - Сінчук І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у залі судового засідання в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Янтар», про відшкодування збитків та компенсацію моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Янтар» (далі - ОСББ «Янтар»), про відшкодування збитків та компенсацію моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

26 січня 2025 року позивач виявила, що квартира, яка належить їй на праві власності, залита водою, були мокрі стеля, шпалери та підлога, у зв`язку з чим 18 лютого 2025 року головою ОСББ «Янтар» було складено акт про залиття, аварію, що трапилось на системі гарячого, холодного водопостачання, каналізації, протікань із сусідньої квартири номер АДРЕСА_2 .

Актом про залиття квартири від 18 лютого 2025 року встановлено, що основною причиною залиття квартири номер АДРЕСА_3 . Щодо технічних причин аварії (згідно з актом залиття квартири АДРЕСА_4 ) встановлено: самовільна модифікація каналізаційної системи у квартирі АДРЕСА_4 ; відсутність автоматичного зворотного клапана, що унеможливлює захист від зворотного потоку води; встановлення запірного крана замість зворотного клапана, при цьому кран залишався відкритим; неправильне підключення зливу посудомийної машини до каналізаційної системи до запірного крана, що нівелює функцію захисту трубопроводу.

Зазначає, що внаслідок залиття квартири було зіпсовано стелю, стіни, здувся паркет та інше. Відповідно до висновку будівельно-технічної експерти та розрахунку вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_5 складає 69 632,71 грн.

У зв`язку з неправомірними діями відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, яку вона оцінила у розмірі 10 000,00 грн та яка виразилась у фізичних та душевних стражданнях, а також у зв`язку із значним пошкодженням її майна.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_3 просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь збитки завдані затопленням квартири: матеріальну шкоду в сумі 69 632,71 грн, витрати на оплату проведеної експертизи в сумі 5 348,40 грн, моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн, а також судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 29 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін), учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.

Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 , проте повернувся до суду не врученим з відміткою оператора поштового зв`язку «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Верховний Суд у постанові від 11 червня 2021 року у справі № 2-6236/11 сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Ухвала суду від 29 вересня 2025 року та копія позовної заяви надіслано третій особі ОСББ «Янтар» до його електронного кабінету та доставлено 01 жовтня 2025 року о 03:30:02.

Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень третьої особи до суду не надходило.

Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що на підставі свідоцтва про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 від 29 липня 1998 року, виданого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 29 липня 1998 року №422-С/КІ ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_5 .

18 лютого 2025 року комісією ОСББ «Янтар» у складі: члена ревізійної комісії ОСББ «Янтар» ОСОБА_4 , мешканки квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_5 та сантехніка обслуговуючої компанії «Нака Сервіс» ОСОБА_6 , у присутності свідка ОСОБА_7 - мешканки квартири АДРЕСА_7 в цьому будинку, складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі гарячого, холодного водопостачання, каналізації, протікання із сусідньої квартири квартири АДРЕСА_2 . Основною причиною залиття квартири АДРЕСА_8 стала аварійна ситуація у квартирі АДРЕСА_4 .

Згідно із цим актом залиття сталося з вищерозташованої квартири АДРЕСА_4 , яка знаходиться на 10-му поверсі цього ж будинку. Пошкоджено стелю, стіни та підлогу в спальні та кухні-вітальні квартири АДРЕСА_8 . Технічні причини аварії (згідно з актом залиття квартири АДРЕСА_4 ): самовільна модифікація каналізаційної системи у квартирі АДРЕСА_4 ; відсутність автоматичного зворотного клапана, що унеможливлює захист від зворотного потоку води; встановлення запірного крана замість зворотного клапана, при цьому кран залишався відкритим; неправильне підключення зливу посудомийної машини до каналізаційної системи до запірного крана, що нівелює функцію захисту трубопроводу.

Відповідно до висновку експертного дослідження №ЕД-19/111-25/21473-БТ від 25 липня 2025 року за результатами проведення будівельно-технічної експертизи по заяві громадянки ОСОБА_1 , складеного судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Гаврилюком А.Ю., при візуально-інструментальному обстежені у приміщеннях квартири АДРЕСА_8 , виявлено наступні пошкодження квартири: відшарування та здуття шпалер на стелі; відшарування та здуття шпалер на стінах; руйнування та утворення грибка штукатурки поверхонь стін та стелі; здуття та руйнування паркетної дошки покриття підлоги.

Також, з вищевказаного висновку експерта вбачається, що вартість ремонтно-будівельних робіт необхідних для усунення пошкоджень квартири АДРЕСА_5 , що виникли в результаті залиття складає 69 632,71 грн з ПДВ.

ОСОБА_1 сплачено вартість експертного дослідження, яка становила 5 348,40 грн., що підтверджується, квитанцією №215995288 від 21 квітня 2025 року.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

За правилами частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз положень статті 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Верховний Суд України у постанові від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14 вказав, що аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Наведений висновок було підтверджено Верховним Судом, зокрема у постановах від 21 квітня 2021 року у справі № 648/2035/17, від 15 липня 2021 року у справі № 520/4080/16, від 27 жовтня 2021 року у справі № 461/484/18, від 09 лютого 2022 року у справі № 161/7881/20.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків.

Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач довів належними та допустимими доказами факт залиття його квартири внаслідок неправомірних дій відповідача, розмір завданих збитків, тоді як відповідач не спростувала своєї вини у залитті квартири позивача.

Так, факт залиття квартири АДРЕСА_5 підтверджується актом про залиття від 18 лютого 2025 року.

Причиною залиття квартири АДРЕСА_5 є аварійна ситуація в квартирі АДРЕСА_4 цього ж будинку, технічні причини якої, є самовільна модифікація каналізаційної системи у квартирі АДРЕСА_4 ; відсутність автоматичного зворотного клапана, що унеможливлює захист від зворотного потоку води; встановлення запірного крана замість зворотного клапана, при цьому кран залишався відкритим; неправильне підключення зливу посудомийної машини до каналізаційної системи до запірного крана, що нівелює функцію захисту трубопроводу.

Судом встановлено, що квартира відповідача розташована поверхом вище над квартирою позивача, однак жодних доказів, які б підтверджували, що джерело залиття знаходилося в іншій квартирі, або на ділянці, за яку несе відповідальність балансоутримувач, стороною відповідача не надано, а відтак не доведено, що шкоди завдано не з вини відповідача.

Таким чином, враховуючи, що позивачем під час судового розгляду справи доведено завдану йому шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, та наявності вини відповідача у вказаному залитті, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для покладення на відповідача, як особу, яка завдала збитки майну позивача, обов`язку по відшкодуванню майнової шкоди.

При визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, що належить позивачу, суд виходить з положень статті 22 ЦК України, за змістом якої до вартості матеріального збитку слід включати втрати, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням її речей, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для встановлення пошкодженої речі.

Обов`язок доведення розміру шкоди лежить на позивачеві.

Розмір збитків, завданих внаслідок залиття квартири, визначений висновком експерта №ЕД-19/111-25/21473-БТ за результатами проведеного будівельно-технічного експертного дослідження, складеного 25 липня 2025 року судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Гаврилюком А.Ю., та відповідачем не спростований.

Відповідно до вказаного висновку вартість ремонтно-будівельних робіт необхідних для усунення пошкоджень квартири АДРЕСА_5 , що виникли в результаті залиття складає 69 632,71 грн з урахуванням ПДВ.

Отже, у загальну суму матеріального збитку включено також ПДВ (20 % = 11 605,45 грн).

Разом із тим, суд вважає, що збитки у вигляді податку на додану вартість виникають виключно при здійсненні ремонтних робіт платником зазначеного податку.

При виконанні ремонтних робіт особою, що не є платником ПДВ, збиток у вигляді ПДВ не виникає і тому не може автоматично включатися до складу витрат, пов`язаних із ремонтом, а відтак і до розміру матеріальної шкоди.

За вказаних вище обставин та приймаючи до уваги те, що позивачем не надано доказів відновлювального ремонту особою, яка є платником ПДВ, а тому позовні вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню у розмірі 58 027,26 грн, тобто за виключенням ПДВ у розмірі 11 605,45 грн.

Відповідач ОСОБА_2 не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири АДРЕСА_5 , клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири, не заявляла та не надала інших належних та допустимих доказів щодо причин залиття та розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною першою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (пункт 3 частини другої статті 23 ЦК України).

При цьому частиною третьою статті 23 ЦК України встановлено спосіб відшкодування моральної шкоди, а саме якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що внаслідок залиття квартири та пошкодження майна, позивач зазнала моральних страждань.

Враховуючи тривалість порушення прав позивача, час та зусилля, які потрібні для відновлення попереднього стану, глибину її душевних та психічних страждань, пов`язаних із пошкодженням майна, порушення нормального ритму життя, тяжкість вимушених змін (неможливість користування належним позивачу майном), а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн., задовольняючи позов в цій частині частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне.

За правилами частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача.

При зверненні до суду з вказаним позовом, позивачем були понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 211,20 грн., які документально підтверджені.

Оскільки позовні вимоги підлягають до часткового задоволення 74,17%, то з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1 211,20 грн, пропорційно до задоволених вимог у розмірі 898,35 грн.

Згідно з частиною першою статті 133, пункту 2 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини другої статті 141 ЦПК України).

Відповідно до квитанції №215995288 від 21 квітня 2025 року позивачем понесено інші судові витрати, а саме на залучення експерта, у розмірі 5 348,40 грн.

Враховуючи, що судом під час розгляду справи визнано належним та допустимим доказом наданий позивачем висновок експерта, враховано під час розгляду справи та покладено в основу рішення, суд вважає, що наявні підстави для відшкодуванню позивачу його вартості в порядку розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 133, 137, 138, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 274-279 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Янтар», про відшкодування збитків та компенсацію моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, грошові кошти у розмірі 58 027 (п`ятдесят вісім тисяч двадцять сім) грн 26 коп. та 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього в розмірі 63 027 (шістдесят три тисячі двадцять сім) грн 26 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 898 (вісімсот дев`яносто вісім) грн 35 коп., інші судові витрати, пов`язані із залученням експерта, у розмірі 5 348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) грн 40 коп., а всього судові витрати у розмірі 6 246 (шість тисяч двісті сорок шість) грн 75 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_9 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_10 .

Третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Янтар», , адреса: вул. Казимира Малевича, буд. 83, Голосіївський р-н, м. Київ, 03150.

Повне рішення суду виготовлено 02 березня 2026 року.

Суддя І.А. Кирильчук