У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14січня 2026 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

- головуючого судді Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Кокітко І.В.

за участю:

представника позивача адвоката Баюк І.І.

представник відповідача адвоката Моленя Р.Б.

розглянувши у відкритому підготочому судовому засіданні клопотання адвоката Моленя Ростислава Богдановича про признання семантико-текстуальної експертизи та адвокат Баюк Ірини Ігорівни про призначення експертизи відео- та звукозапису у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та просить визнати недійсною розписку від 03 жовтня 2024 року, а його обов`язок із повернення коштів відсутнім.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що жодних коштів за спірною розпискою, не отримував. Розписка є удаваним правочином, вчиненим під впливом обману, написана для прикриття договору про повну матеріальну відповідальність. Вважає такий правочин недійсним, оскільки законом не передбачено укладення договору про повну матеріальну відповідальність без офіційного укладення трудового договору. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

Відповідач подав відзив на позов, заперечив щодо задоволення позову. Також заявив клопотання про призначення у справі додаткової семантико -текстуальної експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання: Чи може випливати з об`єктивного змісту розписки, що у реченні «підтвердження факту отримання коштів є відповідне письмове підтвердження Соколовського» мова іде про цю розписку від 03.10.2024 року? Чи містить зміст розписки підтвердження доконаної дії отримання 03.10.2024 року ОСОБА_1 від ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 350 000 грн?

В обґрунтування клопатання відповідач вказав, що не погоджується із висновком судової семантико-текстуальної експертизи, який долучений позивачем до позову, вважає його неповним та необґрунтованим.

Представник позивача заявила клопотання, яке 13 січня 2026 року уточнила, про призначення у справі судової експертизи відео-, звукозапису, на вирішення якої поставити наступні питання: Чи брав участь ОСОБА_2 у розмові, зафіксованій у фонограмі (звукозаписі) файлу з назвою « 4. окт., 08.14»? Чи брав учать ОСОБА_2 у розмові, зафіксованій у фонограмі (звукозапису) файлу з назвою «55555555»? Чи містять фонограми (звукозаписи), що містяться у файлах з назвами «4. Окт.,08.14» та «55555555» ознаки монтування?

В обґрунтування клопотання вказала, що в матеріалах справи є звукозаписи розмов між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , на яких зафіксовано наявність трудових відносин між сторонами спору, а також дійсний зміст правовідносин за спірною розпискою, а саме договір про повну матеріальну відповідальність. Оскільки відповідач заперечує свою участь у даних звукозаписах, вважає, що є необхідність у призначенні даної експертизи.

У судовому засіданні адвокат Баюк І.І. підтримала подане клопотання. Заперечила щодо призначення додаткової семантико-текстуальної експертизи, вважає наданий нею висновок повним та обґрунтованим.

Адвокат Молень Р.Б. заперечив щодо признання судової експертизи відео, звукозапису, так як вважає, що на даних звукозаписах відсутня інформація на яку посилається позивач, в обґрунтування свого клопотання, та будь-якого правового значення для вирішення даної справи така експертиза не має.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання про призначення експертиз не підлягає задоволенню, за таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до вимог ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 17 Постанови від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.97 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» звернута увага судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

Таким чином, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно з вимогами п.п. 2.1 п. 2 Розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26 грудня 2012 № 1950/5) лінгвістична експертиза мовлення поділяється на авторознавчу експертизу писемного мовлення та семантико-текстуальну експертизу писемного та усного мовлення.

Відповідно до вимог п. п. 2.1.2. вказаних рекомендацій, семантико-текстуальною експертизою вирішуються завдання із встановлення змісту понять, лексичного значення слів або словосполучень, використаних у наданих на дослідження текстах або усних повідомленнях (за їх текстовими відтвореннями), їх стилістичної забарвленості, смислового навантаження, характеру інформації, що міститься в них (чи може така інформація розглядатися як образлива, чи містить вона загрозу конкретній особі (особам) тощо), тобто вирішення питань мовленнєвого характеру, не пов`язаних із встановленням фактичних даних про автора.

Об`єктом семантико-текстуальної експертизи може бути як текст (промова), так і його (її) фрагменти, окремі висловлювання, слова, написи, текстові відтворення усного мовлення тощо. Якщо постає завдання здійснити семантико-текстуальну експертизу усномовленнєвого повідомлення (промови, висловлювання), то замовник цієї експертизи разом із цифровим (чи аналоговим) записом промови має надати дослівне текстове відтворення її змісту (стенограму), зроблене власними засобами.

Питання, поставлені перед експертом, вирішуються ним за допомогою спеціальних знань у галузі лінгвістики на основі загальних і окремих норм мови з використанням посібників, академічних наукових праць, словників, довідників та інших наукових джерел.

Експерт у галузі семантико-текстуальної експертизи, не виходячи за межі своїх спеціальних знань (базових та отриманих під час спеціальної підготовки), відповідає на питання про наявність чи відсутність висловлювань, які містять заклики до певних дій (вказується, яких саме дій), погрозу, пропозицію, обіцянку або надання, прийняття, спонукання до надання будь-якої вигоди (вказується, яких саме дій) тощо на основі спеціальних знань у галузі мовознавства. Висновок експерта за результатами таких досліджень не є правовою кваліфікацією, а є констатацією об`єктивного змісту тексту з позиції спеціальних знань у галузі семантико-текстуальних експертних досліджень.

Згідно з вимогами п. 19 даних рекомендацій, основними завданнями експертизи відео звукозапису є: встановлення технічних умов та технології отримання відео звукозапису ; ототожнення особи за фізичними параметрами голосу , ототожнення особи за лінгвістичними ознаками усного мовлення.

З аналізу наведених приписів ЦПК України випливає, що призначення судом експертизи є обов`язком за наявності сукупності певних умов, при цьому, предметом висновку експерта можуть бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Судова експертиза повинна призначатися у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування та у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. При цьому, з метою призначення судом судової експертизи особа, яка приймає участь у розгляді справи має звернутися із клопотанням, в якому слід чітко обґрунтувати дійсну необхідність в її проведенні, тобто неможливість доведення чи спростування обставин справи в інший спосіб без призначення експертизи.

Разом з тим суду не надано жодних доказів, які б підтверджували, що обставини, з приводу яких між сторонами виник спір, не можуть бути встановлені без проведення судової експертизи.

Натомість на переконання суду, обставини, з приводу яких між сторонами виник спір, можуть бути встановлені без проведення вказаних судових експертиз.

Суд вважає, що в даному випадку суд може на підставі наявних в матеріалах справи доказів, самостійно, без залучення експертів та застосування спеціальних знань, встановити обставини, які входять до предмета доказування у цьому спорі, та вирішити спір по суті.

Більше того, із прослуханих у судовому засіданні звукозаписів встановлено, що на них відсутні обставини, висловлювання, на які посилається представник позивача в обґрунтування клопотання про призначення експертизи відеозвукозапису та які б мали значення для вирішення даного спору.

Розумність тривалості провадження має бути оцінена у світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника (див., серед інших, рішення у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France).

Крім цього, в силу вимог ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.103, 104, 113, 260, 261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотань адвоката Моленя Ростислава Богдановича про признання семантико-текстуальної експертизи та адвоката Баюк Ірини Ігорівни про призначення експертизи відеозвукозапису відмовити

Судове засідання призначити на 24 лютого 2026 року на 14 год 30 хв, про що повідомити сторони спору.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку вимог ст. 261 ЦПК .

Повна ухвала суду складена 19 січня 2026 року.

Головуючий суддя І. М. Черніцька