Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
349/507/25: Окремі процесуальні питання; Інші скарги та заяви в процесі виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).
Надіслано судом: 27.02.2026. Зареєстровано: 27.02.2026. Забезпечено надання загального доступу: 02.03.2026.
Дата набрання законної сили: 14.03.2026
Номер судового провадження: 6/349/5/26
Справа № 349/507/25
Провадження № 6/349/5/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі судді Могили Р.Г.,

за участю секретаря судового засідання Мартиновської І.П.,

розглянув подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст подання

Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький В.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника, громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань покладених на нього судовим рішенням.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у приватного виконавця з 28 серпня 2025 року перебуває виконавче провадження № 78959579, відкрите на підставі виконавчого листа № 349/507/25, виданого Рогатинським районним судом Івано-Франківської області 05 серпня 2025 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором №35593-06/2023 від 27 червня 2023 року в розмірі 72 276,76 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14 063,76 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 58 213,00 грн; за договором позики №76832941 від 23 жовтня 2023 року в розмірі 10 500,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000,00 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 4 500,00 грн, всього на загальну суму 82 776,76 грн.

Приватним виконавцем двічі на адресу боржника надсилались виклики про явку до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання судового рішення, однак він на виклики не з`явився, хоча належним чином був повідомлений, про причини своєї неявки не повідомив.

З метою забезпечення належного та своєчасного виконання рішення суду, а також запобігання можливому ухиленню боржника від виконання зобов`язань шляхом виїзду за межі України, на підставі ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України", ст.441 ЦПК України, просив тимчасово обмежети боржника, громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань за виконавчим листом № 349/507/25.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 24 лютог 2026 року подання призначено до судового розгляду на 26 лютого 2026 року о 15 год 30 хв.

Приватний виконавець Витвицький В.В. у судове засідання не з`явився, просив подання розглядати за його відсутності.

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України виклик боржника ОСОБА_1 у судове засідання не здійснювався.

У зв`язку з тим, що приватний виконавець в судове засідання не з`явився, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи

28 серпня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В.В. відкрито виконавче провадження за № 78959579 з примусового виконання виконавчого листа № 349/507/25, виданого Рогатинським районним судом Івано-Франківської області 05 серпня 2025 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором №35593-06/2023 від 27 червня 2023 року в розмірі 72 276,76 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14 063,76 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 58 213,00 грн; за договором позики №76832941 від 23 жовтня 2023 року в розмірі 10 500,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000,00 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 4 500,00 грн, всього на загальну суму 82 776,76 грн.

Також цього ж дня було сформовано виклик приватного виконавця, в якому зобов`язано боржника надати виконавцю запитувану інформацію, згідно вимог ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

29 серпня 2025 року вказані документи були надіслані рекомендованим листом боржнику ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується списком групованих відправлень.

Повторний виклик боржника до виконавця на 27 листопада 2025 року о 14:00 год було здійснено приватним виконавцем 20 листопада 2025 року.

Із матеріалів подання встановлено, що приватним виконавцем також вчинялись такі виконавчі дії з примусового виконання рішення суду, зокрема, здійснювались заходи щодо розшуку майна боржника , накладено арешт на все майно боржника постановою від 01 вересня 2025 року, отримано інформацію з Державної Міграційної служби України про наявність в боржника паспорта громадянина України для виїзду за кордон та про перетин ним державного кордону України в пункті пропуску Краківець 15 серпня 2025 року ( виїзд), 18 серпня 2025 року ( в`їзд ), 12 вересня 2025 року ( виїзд ) та 21 вересня 2025 року ( в`їзд ).

Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду подання

У частині 1 статті 10 ЦПК України зазначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права та свободи, не передбачені в конвенції, та в першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав та свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

В ст. 33 Конституції України закріплено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За змістом ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

У п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» закріплено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до положень ч.1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Отже тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

При зверненні до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України тягар доказування наявності факту ухилення від виконання зобов`язань покладається на виконавця. При цьому ухиленням від виконання зобов`язань є свідоме вчинення боржником діяння (дії або бездіяльності), що спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у боржника є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Така юридична санкція у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України передбачена законом не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, при цьому дії боржника по ухиленню від виконання судового рішення повинні бути зазначені в поданні.

В матеріалах, які долучені до подання наявні належні та достовірні докази того, що боржнику ОСОБА_1 надсилалися копія постанови про відкриття виконавчого провадження № 78959579 від 28 серпня 2025 року та виклик приватного виконавця .

Зокрема, зі списку групованих відправлень рекомендовані листи від 29 серпня 2025 року встановлено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 було направлено відправлення з № ШКІ 278.

Однак судом встановлено, що 06 вересня 2025 року документи повернуто відправнику за відсутністю адресата за вказаною адресою.

За змістом ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З огляду на наведене боржник ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про початок примусового виконання рішення суду.

Однак суд звертає увагу, що п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні .

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу. Також ст.438 ЦПК України встановлено порядок та строк розгляду судом подання виконавця про привід боржника та/або оголошення його в розшук.

Згідно матеріалів подання, вказаних заходів приватний виконавець не вживав, а звернувся з поданням про обмеження боржника в праві виїзду за межі України.

На підставі наведеного та враховуюче те, що тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та боржник дійсно має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення, тому суд дійшов висновку, що на даний час таке подання є передчасним і відповідно немає підстав для обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 260-261, 441 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 26 лютого 2026 року.

Суддя Р.Г. Могила

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...