ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/7255/25 Номер провадження 22-ц/814/1163/26Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 16 жовтня 2025 року, постановлене суддею Кузіною Ж.В.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

28.08.2025 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що 12.12.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua) укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1125-5276.

За умов такого договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати позичальнику кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 14 900,00 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 18 днів; знижена % ставка - 2,50% в день; стандартна % ставка - 3,00% в день.

Позивач, не будучи фінансовою установою, здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку через партнера ПАТ «ПриватБанк», із яким укладено договір №4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02.12.2019, та видав відповідачці кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний нею в особистому кабінеті. У свою чергу відповідачка, отримавши кредитні кошти, не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення такого договору відмовитися від нього без пояснення причин, тим самим підтвердила виконання своїх зобов`язань.

Позичальник належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконував у зв`язку із чим станом на 04.08.2025 утворилася заборгованість у розмірі 136 487,23 грн, із яких позивачем заявлено до стягнення 67 795,00 грн, що складається із: 14 527,50 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 53 267,50 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 16.10.2025 у задоволенні позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання кредитором умов зобов`язання та перерахування кредитних коштів та належну позичальнику банківську картку, а отже наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір.

Не погодившись із таким рішенням позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Зазначає, що у відповідності до вимог ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» кредитний договір №1125-5276 від 12.02.2022 був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

На виконання та у відповідності до вимог ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор А2479, для підписання кредитного договору №1125-5276 від 12.12.2022.

Наголошує, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою у розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність», а тому не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунків. Відповідно, надати будь-який бухгалтерський документ по рахунку ОСОБА_1 чи будь-яких документів про отримання чи використання останньою кредитних коштів не представляється можливим.

Просить врахувати, що первинними документами саме з метою доказування в судових спорах можна вважати будь-який документ, що підтверджує реальність здійснення господарської операції. На підтвердження викладеного позивачем надано суду довідку про перерахування суми кредиту №1125-5276 від 12.12.2022, довідку АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та розрахунок заборгованості.

Стосовно належності карткового рахунку позичальнику зазначає, що створюючи заявку на отримання кредиту відповідач самостійно вносить власні дані у тому числі номер банківської картки, на яку бажає отримати кредитні кошти.

Звертає увагу, що інформація щодо належності карткового рахунку відповідачу є банківською таємницею установи банку в якому було відкрито цей картковий рахунок, та, відповідно, позивач за будь-яких обставин не міг би отримати ці банківські реквізити не інакше як від самого відповідача або за його згодою.

Просить урахувати положення п.64 постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» від 29.07.2022 №164, за змістом якого суб`єкт господарювання зобов`язаний не копіювати платіжний інструмент чи його реквізити. Таким чином відповідачем при оформленні заявки було зазначено повний номер картки, але відповідно до наведеної постанови позивач не може повністю зазначати та зберігати у документах номер особистого електронного платіжного засобу відповідача.

Зазначає, що на підтвердження перерахування відповідачу коштів, позивачем надано суду довідку про перерахування суми кредиту, а також лист АТ КБ «ПриватБанк», який містить номер особистого електронного платіжного засобу відповідача із маскою, а саме, НОМЕР_1 . Таким чином суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо недоведення позивачем факту перерахування коштів відповідача, наполягає на погодженні позичальником істотним умов кредитування та їх неналежне виконання.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 28.11.2025 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 04.12.2025.

18.12.2025 представником відповідача - адвокатом Тисячник Р.Р. подано відзив на апеляційну скаргу, яку просить залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін як законне та обґрунтоване.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення в межах вимог апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 12.12.2022 о 23 год 24 хв між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1125-5276, за умов якого кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на наступних умовах: дата видачі кредиту - 12.12.2022;останній календарний день першого базового періоду - 29.12.2022;сума кредиту- 14 900,00 грн.; нараховані проценти за користування кредитом - 6 705,00грн.; разом до сплати - 21 605,00 грн.

Цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (п.3.1. договору).

Для укладення цього Договору, у порядку, встановленому Правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua усіх граф відповідної форми. Надаючи таку інформацію, позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою веб-сайту кредитодавця та як необхідні для укладення цього Договору. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних (п.3.2. договору).

Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього Договору та надіслання позичальнику примірнику Договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту (п.4.2 договору).

Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом; тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована; базовий період складає 18 календарних днів; стандартна процентна ставка - 3,00% за кожен день користування кредитом; пільгова процентна ставка - 2,5% за кожен день користування кредитом.

Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 08.10.2023.Строк договору є рівним строку кредитування (п.4.8 договору).

Пункт 12 договору містить відомості про реквізити сторін, у тому числі позичальника, а саме: ОСОБА_1 ; паспорт серія/номер: НОМЕР_2 ; виданий 29.10.2018 орган: 5310; місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; номер особистого електронного платіжного засобу: НОМЕР_1 ; електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; електронний підпис одноразовим ідентифікатором А2479.

Додатком до Договору про відкриття кредитної лінії є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки.

Передувало укладенню такого договору ознайомлення та погодження позичальником Паспорту споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який містить підпис позичальника ОСОБА_1 ; електронний підпис одноразовим ідентифікатором НОМЕР_4 .

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надано суду Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджені наказом №69-П від 23.11.2022.

АТ КБ «ПриватБанк» підтверджено перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 на номер особистого електронного платіжного засобу: НОМЕР_1 кошти у розмірі 14900,00 грн, дата видачі: 12.12.2022; номер договору: 1125-5276.

За змістом розрахунку ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за договором щодо видачі кредиту 1125-5276 від 12.12.2022 загальна сума заборгованості склала 136 487,23 грн, із яких: 14 527,50 грн - заборгованість за тілом кредиту; 121 959,73 грн - залишок нарахованих, не погашених відсотків.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив із того, що матеріли справи не містять доказів належності саме відповідачу банківської картка № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , на яку було перераховано кошти через систему платежів LiqPay в сумі 14 900,00 грн. Відтак, районний суд визнав недоведеним той факт, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало умови за кредитним договором №1125-5276 від 12.12.2022 та перерахувало кредитні кошти саме на банківську картку відповідачки, а тому, вважати, що у останньої виник обов`язок повернути вказані кошти у суду немає підстав.

Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції не може погодитися із таких підстав.

Відповідно до вимог статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

За правилами частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Із матеріалів справи убачається, що 22.12.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії №1125-5276, підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором А2479.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом підтвердження удосконаленого або кваліфікованого електронного підпису чи печатки, а в разі накладання на електронний документ електронного підпису чи печатки іншого виду, із застосуванням інших засобів і методів захисту інформації з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації.

Якщо електронний документ підписаний за допомогою КЕП або УЕП, суд може перевірити достовірність, цілісність і незмінність даних, які в ньому містяться, за допомогою спеціальних програмних засобів або з використанням спеціальних онлайн-сервісів.

Якщо ж електронний документ підписано за допомогою будь-якого іншого електронного підпису (не КЕП чи УЕП), то суд має здійснити окремі процесуальні дії, спрямовані на перевірку цілісності та незмінюваності даних, які в ньому містяться.

Які саме це мають бути дії, залежить від способу надання відповідного процесуального документу до суду (паперова копія, електронний примірник тощо), формату, в якому цей документ зберігається, особливостей електронного підпису, за допомогою якого він підписаний, тощо. При цьому характер цих процесуальних дій визначається особливостями дослідження електронних доказів, що передбачені процесуальним законодавством.

Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справі №758/14925/23 від 04.02.2026, яка за правилами частини четвертої статті 263 ЦПК України є обов`язковою для застосування.

Надаючи оцінку наявним у справі доказам, зокрема, договору про відкриття кредитної лінії №1125-5276 від 12.12.2022 колегія суддів ураховує наступне. Так, факт підписання такого договору відповідачем не спросовано, а дійсність правочину презуміюється. Крім одноразового ідентифікатору реквізити сторін договору мають інші відомості про особу відповідача, а саме: дані паспорту та ідентифікаційний код, тобто в розумінні Закону України «Про електронну комерцію» кредитний договір, підписаний відповідачем, і є належним та допустимим доказом на підтвердження існування кредитного зобов`язання.

Доказів, що ідентифікатор та персональні дані належать третім особам, а не позичальнику, останнім суду не надано, тоді як наведений позивачем алгоритм укладення договору виключає підстави вважати, що без надання персональних даних та використання ідентифікатора позичальник міг отримати кредитні кошти.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20, від 12.08.2022 у справі №234/7297/20, від 09.02.2023 у справі №640/7029/19.

Отже, підписавши указаний кредитний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому істотні умови кредитування та взяв на себе відповідні зобов`язання. При цьому, нерозуміння умов зобов`язання не звільняє сторону від його виконання. Це загальний принцип цивільного права, який означає, що особа, яка прийняла на себе зобов`язання, несе відповідальність за його виконання. До того ж, діючи добросовісно, позичальник мав можливість відмовитися від договорів без пояснення причин. Відповідач таким правом не скористався та до звернення позивача в суд із відповідним позовом не ставив під сумнів ні умови кредитування, ні факт укладення кредитних договорів у цілому.

При цьому колегія суддів ураховує сталу позицію Верховного Суду, за змістом якої не може бути визнаний неукладеним договір, який виконуються сторонами зобов`язання, що серед іншого підтверджується відомостями розрахунку заборгованості, який підтверджує внесення позичальником платежів у рахунок погашення заборгованості за кредитом.

Так, на виконання умов зобов`язання позивачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», який не відкриває карткових рахунків для перерахування кредитних коштів, через АТ КБ «ПриватБанк» 12.12.2022 здійснено ID платіж у розмірі 14900,00 грн за номер договору 1125-5276 на номер особистого електронного платіжного засобу: НОМЕР_1 , указаний позичальником при укладенні кредитного договору.

За змістом частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частини перша, друга статті 13 ЦПК України).

Згідно із частиною сьомою статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відтак, ставлячи під сумнів факт перерахування коштів позичальнику, суд першої інстанції мав можливість перевірити приналежність карти НОМЕР_1 позичальнику, установити у банківській установі факт зарахування кредитних коштів, рух коштів по рахунку в спірний період, а отже наявність заборгованості в цілому натомість, безпідставно надавши перевагу стороні відповідача, яка мала можливість, проте не спростувала факт належності їй карти НОМЕР_1 та зарахування на неї кредитних коштів у розмірі 14 900,00 грн 12.12.2022.

При цьому належність виконання зобов`язання є предметом доказування і у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформульованої у справі №913/618/21 від 08.06.2022. Тоді як не може бути визнаним неукладеним договір, зобов`язання за яким виконуються його сторонами.

У справі, що переглядається відповідачем не спростовано факт надання ним всіх особистих ідентифікуючих даних, його платіжної картки, без надання яких і відповідного підтвердження, відповідний кредит не міг бути наданий.

Також суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не надано первинних бухгалтерських та платіжних документів на підтвердження наявності у відповідача непогашеної заборгованості. Оскільки поза увагою районного суду залишився той факт, що позивач є не банківською (фінансовою) установою, та відповідно не здійснює відкриття, обслуговування банківських рахунків фізичних осіб, не має обов`язку формувати облікові документи за кредитними зобов`язаннями позичальників згідно з Закону України «Про банки та банківську діяльність», у тому числі Інструкції, затвердженої Постановою Національного банку України від 27.12.2007 за №481.

Товариство надає послуги з кредитування фізичних осіб шляхом переказу кредитних коштів на підставі укладеного кредитного договору на банківські реквізити (банківську картку), що вказує сам позичальник в тексті анкети-заяви на отримання кредиту.

Із урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що позивачем надано достатні, переконливі та достовірні докази щодо: укладення договору про відкриття кредитної лінії №1125-5276 від 12.12.2022, перерахування кошів на банківську картку, зазначену у договорі, відсутність доказів, які б спростовували отримання позичальником кредитних коштів чи неналежності банківської картки на яку були зараховані кошти, що є підставою для стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14 527,50 грн.

Визначаючи розмір заборгованості за процентами, колегія суддів ураховує наступне

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно із частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як убачається із матеріалів справи, при укладенні договору про відкриття кредитної лінії №1125-5276 від 12.12.2022 сторони зобов`язання погодили строк кредитування - 300 днів (по 08.10.2023), із яких: базовий період - 18 днів, знижена відсоткова ставка 2,50% на дань, стандартна відсоткова ставка - 3,00% на день.

Такі умови кредитування були враховані позивачем при складанні розрахунку заборгованості за відсотками, із якого убачається, що у період із 12.12.2022 по 16.01.2023 нарахування відсотків здійснювалося за відсотковою ставкою 2,50% на день; а із 17.01.2023 по 07.10.2023 за відсотковою ставкою 3,00% на день.

Підстав для застосування до спірних правовідносин положень Закону України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», колегія суддів не вбачає, оскільки такий Закон набрав чинності 24.12.2023, тобто після спливу строку дії договору (08.10.2023). Тоді як доказів, які б підтверджували нарахування заборгованості за відсотками поза межами строку кредитування, матеріали справи не містять.

Відтак, колегія суддів вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками у розмірі 53267,50 грн.

Доводів на спростування такого розміру стягнення заборгованості за відсотками відповідачем не надано. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Із огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, із постановленням нового рішення про задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1125-5276 від 12.12.2022 у загальному розмірі 67 795,00 грн, із яких: 14 527,50 грн - заборгованість за кредитом; 53 267,50 грн. - заборгованість за відсотками.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягає стягненню судовий збір за подачу позову в розмірі 2 422,40 грн та за подачу апеляційної скарги в розмірі 3 633,60 грн, а всього 6 056,00 грн.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 16 жовтня 2025 року- скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» () заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1125-5276 від 12 грудня 2022 року в загальному розмірі 67 795,00 грн, із яких: 14 527,50 грн - заборгованість за тілом кредит; 53 267,50 грн - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» () судовий збір у розмірі 6 056,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак