Єдиний унікальний номер 134/869/25
Номер провадження 2/142/98/26
У Х В А Л А

03 березня 2026 року с-ще Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого судді Нестерука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Курасевич В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в с-щі Піщанка Вінницької області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області, про зняття обтяження на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області з Крижопільського районного суду Вінницької області на підставі ухвали про передачу справи за підсудністю від 04 червня 2025 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області, про зняття обтяження на нерухоме майно, в якій позивач просить суд зняти обтяження - арешт майна, накладений відповідно до ухвали Крижопільсього районного суду від 15 травня 2013 року в справі № 134/1045/13-ц, з метою забезпечення позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання права спільної сумісної власності на майно та про поділ, (рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень індексний номер 2368857 від 18.05,2013 р., постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №37967949 від - 16.05.2013 року, вид обтяження - арешт майна).

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що вона ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією його свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 07 травня 2024 року, та копією свідоцтва про право на спадщину на належну покійному земельну ділянку, виданого 15 листопада 2024 року приватним нотаріусом Тульчинського нотаріального округу.

Позивач зазначає, що до складу спадкового майна ОСОБА_3 входить також і належна йому на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого 20 липня 2006 року державним нотаріусом Піщанської державної нотаріальної контори, квартира під номером АДРЕСА_3 . Але вона не має можливості оформити свої спадкові права на вищезазначену квартиру у зв`язку з тим, що на дану квартиру накладено арешт відповідно до ухвали Крижопільсього районного суду від 15 травня 2013 року в справі № 134/1045/13-ц, з метою забезпечення позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання права спільної сумісної власності на майно та про поділ. Копію ухвали було направлено на виконання відділу ДВС Піщанського РУЮ у Вінницькій області. Згідно даної ухвали було винесено рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень індексний номер 2368857 від 18.05.2013 р. та 16.05.2013 ропу видано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №37967949, вид обтяження - арешт майна. 23 грудня 2013 року рішенням Крижопільського районного суду у вказаній справі було задоволено вимоги ОСОБА_2 . Встановлено факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без шлюбу в період з жовтня 2004 року по березень 2011 року. Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 . Розділено майно, яке знаходиться в спільній сумісній власності, визнавши: за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 ; за ОСОБА_4 право власності па 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 . Але вказане рішення 05 березня 2014 року було скасовано рішенням Апеляційного суду Вінницької області, у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Так як окремої ухвали про скасування заходів забезпечення позову суд не приймав, то зазначений арешт квартири діяв до набрання рішенням законної сили тобто до 05.03.2014 року - дати ухвалення рішення Апеляційного суду Вінницької області у справі № 134/1045/13-ц. Відповідно до п. п. 4.15, 4.17 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу 1 цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщона спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» містить вичерпний перелік підстав для зняття арешту. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, відповідно вирішити дане питання в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Наведе свідчить про те, що безпідставне обтяження майна позивача, а саме нерухоме майно, яке належить позивачеві на праві власності, перешкоджає позивачеві, як власнику, у реалізації права власності, зокрема прав володіння, користування та розпорядження власністю. Отже, через наявність арешту (обтяжень) на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, а тому це право підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття обтяження на нерухоме майно, оскільки цю перешкоду можливо усунути не інакше як в судовому порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 05 серпня 2025 року, зазначену справу було передано на розгляд судді Нестеруку В.В.

Ухвалою суду від 08 серпня 2025 року в даній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05 вересня 2025 року на 09 годину 00 хвилин.

09 вересня 2025 року у зв`язку з неявкою усії сторін по справі підготовче засідання було відкладено на 10 годину 00 хвилин 07 жовтня 2025 року.

07 жовтня 2025 року дану цивільну справу було знято з розгляду до 10 години 00 хвилини 06 листопада 2025 року у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні.

06 листопада 2025 року у зв`язку з відсутністю у суду відомостей про нележне повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, підготовче засідання було відкладено на 09 годину 00 хвилин 08 грудня 2025 року.

Ухвалою суду від 08 грудня 2025 року було закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області, про зняття обтяження на нерухоме майно та призначено справу до судового розгляду по суті, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 10 годину 00 хвилин 02 січня 2025 року.

02 січня 2026 року у зв`язку з відсутністю у суду відомостей про належне повідомлення учасниікв про дату час та місце розгляду справи, судове засідання було відкладено на 15 годину 00 хвилин 02 лютого 2026 року.

02 лютого 2026 року дану цивільну справу було знято з розгляду до 15 години 00 хвилин 03 березня 2026 року у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання 03 березня 2026 року, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилася, подала на адресу суду заяву, відповідно до якої вона відмовляється від позову в даній цивільінй справі

Відповідач Крижопільський відділ державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області в судове засідання 03 березня 2026 року повноважного представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом отримання повісток про виклик до суду в підсистемі "Електронний суд", де учасник має зареєстрований електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електроного документу. Будь-яких заяв та клопотань, а також відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило.

Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, суд, вважає за можливе, здійснювати судовий розгляд в адному судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви позивача про відмову від позову, приходить до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню, а провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області, про зняття обтяження на нерухоме майно, слід закрити, виходячи з наступного.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Такий висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В частині 3 статті 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (частина друга статті 256 ЦПК України).

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21), відповідно до якої закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Згідно постанови КГС ВС від 17 травня 2022 року у справі № 5011-33/6567-2012, відмова позивача від позову - це одностороннє вільне волевиявлення позивача, спрямоване на відмову від судового захисту своєї вимоги й на закриття порушеного позивачем процесу.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що позивач скористався своїм процесуальним правом відмовився від позовних вимог, суд приходить до висновку про можливість прийняття такої відмови та закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області, про зняття обтяження на нерухоме майно на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Згідно положень ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі, суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями ч. 3 ст. 142 ЦПК України, відповідно яких, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Аналогічні положення містяться в п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", де зазначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, враховуючи, що провадження в даній справі закривається у зв`язку з відмовою позивача від позовних вимог, сплачений при зверненні до суду із зазначеною позовною заявою судовий збір поверненню не підлягає.

На підставі положень ч. 3 ст. 142 ЦПК України понесені позивачем витрати на проведення судових експертиз також не відшкодовуються.

Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували понесення відповідачем будь-яких судових витрат.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 49, 95, 96, 142, 255, 259-261 ЦПК України, ЗУ "Про судовий збір", суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позовних вимог в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області, про зняття обтяження на нерухоме майно.

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області, про зняття обтяження на нерухоме майно, закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відмовою позивача від позову і прийняття такої відмови судом.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: