ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3434/26 Справа № 180/511/25 Суддя у 1-й інстанції - Нанічкіна Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.

суддів Халаджи О.В., Красвітної Т.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

- за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»,

на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

24.03.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 84551440, укладеним 11.08.2010 року між ПАТ «Банк Русский Стандарт» (надалі АТ «Банк Форвард», який є правонаступником усіх прав ПАТ «Банк Русский Стандарт») та ОСОБА_1 , в розмірі 26257,13 гривень та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 84551440 від 11.08.2010 року у розмірі 839,00 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

30.12.2025 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2025 року та винесення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що при належному дослідженні долучених до матеріалів справи виписок по картковому рахунку позичальника можна чітко прослідкувати рух коштів по рахунку та, зокрема, видачу банком кредитних коштів, нарахування процентів та часткове погашення позичальником заборгованості.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

29.01.2026 року від представника ОСОБА_2 - адвоката Ходіної Н.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» залишити без задоволення, рішення Марганецького районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2025 року залишити без змін.

04.02.2026 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій просить, задовольнити вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» у повному обсязі.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову складає 26257,13 грн., що менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

11.08.2010 року ОСОБА_3 підписала заяву № 84551440 з Публічним акціонерним товариством «Банк Русский Стандарт», згідно якої відповідачці за кредитним договором № 84551440 надано кредитні кошти в розмірі 839,00 гривень строком на 153 днів з 12.08.2010 року по 12.01.2011 року. Ставка по кредиту 0,01% річних, комісія за надання кредиту 0,00 грн, загальна сума відсотків по кредиту 0,05 грн., комісія за РО щомісячно 0,00 грн. (а.с.8-9).

Також, ОСОБА_1 підписала Анкету до заяви (а.с.10-11), заяву на відкриття поточного рахунку (а.с.13), та графік платежів, який є додатком до договору № 84551440 від 11.08.2010 року (а.с.12).

Згідно статуту Акціонерного товариства «Банк Форвард», Акціонерне товаритсво «Банк Форвард» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард», яке в свою чеергу було правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Банк Русский Стандарт» на підставі Рішення єдиного акціонера № 3 від 19.08.2014 року про зміну найменування Публічного акціонерного товариства «Банк Русский стандарт» та Публічне акціонерне товариство «Банк Форвард» (а.с.112-113).

Як вказано у позовній заяві, в рамках проведення крос-кампаній для клієнтів АТ «Банк Форвард» шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії, програмний комплекс здійснював автоматичну зміну номера кредитного договору, у зв`язку з чим кредитний договір номером № 87307391 підв`язаний під кредитну заборгованість породжуючого договору № 84551440 від 11.08.2010 року.

АТ «Банк Форвард» було надано розрахунок заборгованості за договором кредиту 87307391 від 15.01.2011 року, ОСОБА_1 ), згідно якого станом на 24.07.2024 року загальна заборгованість складає 26257,13 гривень, а саме: заборгованість за тілом кредиту 11318,94 гривень, заборгованість за відсотками 9425,32 гривень, заборгованість за комісією 5512,87 гривень (а.с.14-19).

25.07.2024 року між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір № GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги. Згідно вказаного договору ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками АТ «Банк Форвард», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 84551440 (а.с.115-121).

20.03.2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направлено ОСОБА_1 досудову вимогу зі сплати заборгованості у розмірі 26257,13 гривень (а.с.123).

Відповідно до документів, які були долучені позивачем до позовної заяви, строк договору кредиту № 84551440 від 11.08.2010 року (в подальшому № 87307391 від 15.01.2011 року) становить 153 днів, тобто крайнім строком повернення кредиту є 12.01.2011 року. Доказів продовження строку дії договору № 84551440, укладеного між ПАТ «Банк Русский Стандарт» та ОСОБА_1 , немає. Як вбачається із розрахунку заборгованості, заборгованість нараховувалася до 24.07.2024 року, тобто після закінчення строку кредитування, що суперечить нормам чинного законодавства та висновкам Верховного Суду.

Договором встановлено, що тіло кредиту становить 839,00 гривень. Позивач же просить суд стягнути заборгвованість за тілом кредиту в розмірі 11318,94 гривень. Доказів збільшення суми кредиту не надано.

Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року (справа №14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.

Отже, нарахування суми відсотків по кредиту 9425,32 гривень, не передбачено умовами договору та нормами ЦК України.

Також, договором встановлено, що комісія за надання кредиту складає - 0,00 грн, комісія за РО щомісячно 0,00 грн. Тобто, заборгованість за комісією в розмірі 5512,87 гривень нарахована неправомірно.

За результатами розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем доведено своє право вимоги до ОСОБА_1 лише на суму коштів, наданих в кредит 839,00 гривень, що підлягає стягненню з відповідачки.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду, оскільки ці висновки ґрунтуються на ретельному аналізу доказів, що є у матеріалах цивільної справи.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України істотними умовами кредитного договору, щодо яких сторони повинні дійти згоди в належній формі, є: сума кредиту, строк кредитування, умови і порядок його видачі та повернення, відсоткова ставка, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Договір кредиту має бути укладений у письмовій формі (у вигляді паперового документу або у електронному).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно положень статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору.

За статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 11318,94 грн. та за відсотками 9425,32 грн., хоча кредитний договір укладено на суму 839,00 грн., доказів збільшення вказаної суми/збільшення ліміту не надано.

Відповідно до документів, які були долучені позивачем до позовної заяви, строк кредитного договору становить 153 днів, тобто крайнім строком повернення кредиту є 12.01.2011 року, доказів продовження строку вказаного договору немає.

Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості, який долучено до позовної заяви, заборгованість нараховувалась до 24.07.2024 року, тобто після закінчення строку кредитування, що суперечить нормам чинного законодавства та висновкам Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: