ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 березня 2026 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/8126/24

Головуючий у першій інстанції Овсієнко Ю.К.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/389/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шарапової О.Л.,

суддів Онищенко О.І., Скрипки А.А.,

з участю секретаря: Шапко В.М.,

Сторони:

позивачка: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради,

третя особа: Друга Чернігівська державна нотаріальна контора.

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .

Оскаржується рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 жовтня 2025 року, суддя Овсієнко Ю.К., місце постановлення рішення місто Чернігів.

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просила визнати Свідоцтва про право на спадщину за законом, видані Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою 15 травня 2023 року за реєстраційним номерами 1-686, 1-687, 1-688, на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 недійсними.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 30 листопада 2007 року Другою Чернігівською держаною нотаріальною конторою, від померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері, ОСОБА_5 , набула право власності на 7/9 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Її покійна матір ОСОБА_5 набула право власності на вказаний житловий будинок в цілому на підставі свідоцтва про право власності від 27.08.1987 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.08.1987 року.

15.06.1990 ОСОБА_5 подарувала своєму сину, (брату позивачки) - ОСОБА_6 , 2/9 частини вказаного житлового будинку, що складалася із двох кімнат, площею 9,3 кв.м. та 7,3 кв.м., які залишились у користуванні ОСОБА_5 до самої смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . До подарованої матір`ю частини житлового будинку, ОСОБА_1 самовільно прибудував прибудову, яка складається з жилої кімнати - площею 29,7 кв.м. та службові приміщення, мансарда - жила кімната площею 29,0 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер.

Станом на день смерті брата ОСОБА_1 , в житловому будинку були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 його матір, ОСОБА_7 його дружина та ОСОБА_6 .

Стверджує, що матір померлого прийняла спадщину після смерті свого сина ОСОБА_1 , оскільки була зареєстрована та проживала сумісно з ним, але не оформила своїх спадкових справ.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її матір, ОСОБА_5 , на день смерті, позивачка проживала та була зареєстрована з матір`ю за однією адресою, в спірному будинку.

Позивачка стверджує, що ні її покійна мати, ні вона, не відмовлялися від спадщини, протягом строку, встановленого ст. 549 ЦК УРСР та ст. 1270 ЦК України.

Позивачка вважає, що вона прийняла спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_5 на 1/18 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка, прийняла спадщину за законом на 1/18 частину житлового будинку після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 свого сина ОСОБА_1 , але не оформила своїх спадкових справ.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт на ім`я позивачки на 7/9 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , власницею якої позивачка являється на даний час на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 30 листопада 2007 року Другою Чернігівською держаною нотаріальною конторою.

Позивачці стало відомо, що ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , на підставі Свідоцтв про право на спадщину за законом, що видані Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою 15 травня 2023 року за реєстраційними номерами 1-686, 1- 687, 1-688, набули право власності на 2/27 частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

26.08.2024 позивачка звернулась до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , проте її було повідомлено, що спадкова справа закрита 15.05.2023 та повідомлено, що за відсутності даних щодо реєстрації померлого ОСОБА_1 , нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко А.Г. за заявами дітей спадкодавця - ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 була заведена спадкова справа до майна померлого ОСОБА_1 та видана спадщина на рівні частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , згідно підпункту 1.12 пункту 1 глави 8 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 за вибором спадкоємця за місцезнаходженням нерухомого спадкового майна.

Вказує, що згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.04.2024 прибудова, яку за життя побудував ОСОБА_1 , зареєстрована в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, як закінчений будівництвом об`єкт, та зареєстровано право власності за ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 на 2/27 частин у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Зазначає, що всупереч положень Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, без документу (Декларації про готовність об`єкта в експлуатацію), що засвідчує прийняття до експлуатації об`єкта будівництва, державним нотаріусом було видані Свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 в рівних частинах по 2/27 частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 жовтня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та хвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги та визнати недійсними Свідоцтва про право на спадщину за законом, видані Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою 15 травня 2023 року за реєстраційними номерами 1-686, 1- 687, 1-688 на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Доводи апеляційної скарги, які ідентичні позовним вимогам, полягають в тому, що рішення є незаконним.

Крім того, особа яка подала апеляційну скаргу вказує на те, що відповідачі отримали оспорювані свідоцтва про спадщину через 24 роки після смерті їх батька ОСОБА_1 та були вже дорослими людьми. Зазначає, що внаслідок видачі оспорюваних свідоцтв про право на спадщину за законом було порушено її права на прийняття спадщини після смерті її матері, яка відповідно до ст. 549, 554 ЦК УРСР, прийняла спадщину після смерті сина, а позивачка, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_5 вказаний житловий будинок належав в цілому на підставі свідоцтва про право власності від 27.08.1987 року за реєстровим номером 1-2638 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.08.1987 року № 1-2642 в цілому на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 127, 129).

На підставі договору дарування від 15.06.1990 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-1732, ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_1 2/9 частини жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В користування обдарованого ОСОБА_1 входить частина будинку, що складається з двох жилих кімнат «1-4», площею 9,3 кв. м, та «1-3», площею 7,3 кв.м. (а.с. 9-12).

Згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №16149283 від 03.10.2007 власниками жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 являються ОСОБА_1 в частці 2/9 та ОСОБА_5 в частці 7/9 (а.с. 13)

22.03.1999 ОСОБА_5 склала заповіт, яким належну їй на праві власності частину будинку з надвірними спорудами і побутовими будівлями, що знаходить по АДРЕСА_2 заповіла дочці ОСОБА_9 (а.с. 131).

У зв`язку з розірвання шлюбу ОСОБА_9 змінила прізвище на ОСОБА_10 (а.с. 131 зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 (а.с. 125 зворот).

30.11.2007 ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на 7/9 частин житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 135).

На підставі Свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Другою чернігівською державною нотаріальною конторою 15 травня 2023 року за реєстраційними номерами 1-686, 1- 687, 1-688, слідує, що ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , набули право власності на 2/27 частки кожен у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_1 (а.с. 29-33).

Згідно довідки Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 26.08.2024, вбачається, що ОСОБА_1 , звернулась до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтв про право на спадщину до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 , який був зареєстрований на день смерті в АДРЕСА_1 , а саме на частки у праві власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель та споруд АДРЕСА_1 , яка є власницею по спадщині часток у праві власності на вищезазначений житловий будинок після смерті своєї матері ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка є матір`ю вищезазначеного померлого та прийняла частку у праві власності житлового будинку після смерті свого сина сумісним проживанням та реєстрацією разом з ним, але не оформила своїх спадкових прав.

З цього приводу роз`яснено наступне:

- 11.04.2023 року по заявам від ОСОБА_12 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дітей спадкодавця була заведена спадкова справа під №237/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 , яка перебуває у провадженні державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_13 ,

- заяви від спадкоємців були прийняті на підставі ч. 4 статті 1268 ЦК України, оскільки на день смерті спадкодавця вони були малолітніми, тобто вважаються такими, що прийняли спадщину,

- для визначення місця реєстрації померлого нотаріусом 02.01.2023 за №6/02-14 було зроблено запит до Управління адмінпослуг Чернігівської міської ради з приводу місця реєстрації померлого. На запит була надана відповідь, що в реєстрі територіальної громади міста Чернігова вищезазначений померлий не значиться і що реєстр територіальної громади Чернігова було сформовано восени 2016 року,

- 28.12.2022 за № 3024/02-14 нотаріусом було зроблено запит до адресно-довідкового сектору УДМС України в Чернігівській області, на що була надана відповідь, що померлий ОСОБА_1 зареєстрованим або знятим з реєстрації місця проживання по м. Чернігову та Чернігівській області не значиться,

- нотаріусом була видана спадщина, а саме на частки у праві власності на житловий будинок з відповідною часткою господарських будівель та споруд АДРЕСА_1 на трьох спадкоємців, вищевказаних дітей спадкодавця, в рівних частках на кожного згідно підпункту 1.12 пункту 1 глави 8 розділу II Порядку вчинення нотаріат них дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 за вибором спадкоємця за місцезнаходженням нерухомого спадкового майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами споруд АДРЕСА_1 .

- дана спадкова справа закрита 15 травня 2023 року (а.с. 7).

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є дітьми ОСОБА_1 , а отже спадкоємцями першої черги спадкування за законом, крім того, на момент смерті ОСОБА_1 вони були неповнолітніми, а отже прийняли спадщину на підставі ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 ( день смерті ОСОБА_1 ) його мати ОСОБА_5 була зареєстрована з ним за однією адресою , тобто є такою, що фактично прийняла спадщину ( а.с. 21). Вказані обставини не були враховані при видачі відповідачам свідоцтв про право на спадщину, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 жовтня 2025 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою 15 травня 2023 року за реєстраційними номерами 1-686, 1-687, 1-688, на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на 2/27 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою : АДРЕСА_1 за кожним.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: