Провадження № 2/643/7/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2026 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., представника позивача Панькова О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ

АТ КБ «Приватбанк» (позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (відповідач) заборгованість в розмірі 17660,76 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.04.2018 складає 461299,05 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 17.12.2007 між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір № HAE2GA00000034, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 26714,40 доларів США на термін до 16.12.2027, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені в договорі. Зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав.

Ухвалою судді Московського районного суду міста Харкова від 21.06.2024 справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 11.04.2025 зустрічний позов ОСОБА_2 до АТ КБ «Приватбанк» про визнання зобов`язання припиненим - повернуто особі, яка його подала.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 03.06.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

09.01.2026 до суду надійшла заява відповідача про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду (набрання законної сили рішенням) справи № 643/14407/25.

В обґрунтування заяви зазначено, що на даний час в Салтівському районному суді міста Харкова розглядається справа № 643/14407/25 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_3 про продаж квартири недійсною. У зв`язку з тим, що рішення у справі № 643/14407/25 має преюдиціальне значення для розгляду даної справи, провадження в даній справі підлягає зупиненню.

19.02.2026 через систему «Електронний суд» представник позивача надіслав письмові заперечення на заяву про зупинення розгляду справи. В обґрунтування зазначив, що відповідач зловживає процесуальними правами, оскільки вже звертався з аналогічними позовними вимогами. Невмотивоване зупинення провадження у справі призведе до затягування судового розгляду справи та порушить право позивача на справедливий суд упродовж розумного строку.

Представник позивача у судовому засіданні 24.02.2026 заперечував проти клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Відповідач у судове засідання 24.02.2026 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст. 4, ст. 12, 13, п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 1, 3 ст. 223, ч. 4 ст. 268 ЦПК, участь в судовому засіданні є правом учасників справи, яким вони розпоряджаються на власний розсуд.

Суд враховує, що справа тривалий час перебуває в провадження суду. Відповідач в жодне з судових засідань не з`явився, клопотання про його участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, в тому числі з використання власних технічних засобів, не заявив.

За таких обставин, ураховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе вирішити питання про зупинення провадження у справі за відсутності відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріли справи, дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 року в справі № 487/10128/14-ц; постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.11.2021 року в справі № 405/3360/17).

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 року в справі № 487/10128/14-ц; постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.11.2021 року в справі № 405/3360/17).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦК).

Згідно з ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з ст. 2, 11 ЦПК України однією із засад цивільного судочинства є пропорційність.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Визначаючи наявність підстав, передбачених ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість її розгляду до вирішення іншої справи, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 у справі № 6-1957цс16, постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 362/2772/17.

Як вбачається з ухвали Салтівського районного суду міста Харкова від 16.09.2025, постановленій у справі № 643/14407/25, ОСОБА_1 звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_3 , в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення № 31277428 приватного нотаріуса ХМНО Бакумової А.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.09.2016;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про проведену державну реєстрацію права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі Квартира);

- скасувати запис про право власності № 57298040 на Квартиру за ОСОБА_3 ;

- витребувати у ОСОБА_3 . Квартиру та повернути у власність ОСОБА_1 .

Вказаною вище ухвалою від 16.09.2025 відкрито провадження у справі № 643/14407/25.

Як вбачається з матеріалів даної справи № 640/11185/18, в ній ПАТ КБ «Приватбанк» пред`явив вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором № HAE2GA00000034 у розмірі 17660,76 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.04.2018 складає 461299,05 грн.

16.01.2026 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких 03.09.2016 ПАТ КБ "Приват Банк" став власником вказаної вище Квартири на підставі договору іпотеки від 17.12.2007, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Відповідно до виписки з 17.12.2007 по 30.10.2014 по рахунку № НОМЕР_1 проведено операцію з взяття на баланс АТ КБ «ПриватБанк» Квартири. Балансова вартість Квартири склала 14299,20 доларів США, і дана сума була розподілена на погашення заборгованості відповідно до п.п. 3.2 кредитного договору № HAE2GA00000034 від 17.12.2007. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом 24.04.2024 суму в розмірі 14299,20 доларів США було розподілено на погашення простроченої заборгованості. Таким чином, суму в розмірі 14299,20 доларів США було розподілено на погашення заборгованості за простроченим тілом кредиту та пенею, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою за кредитом, що є документом первинного бухгалтерського обліку.

Таким чином, з доводів позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк», наданих ним доказів та пояснень представника банку вбачається, що заборгованість за кредитом була частково погашена за рахунок взяття на баланс вказаної вище Квартири. Відповідно, за доводами банку внаслідок взяття Квартири на баланс банку заборгованість за кредитом була зменшена на вартість цієї Квартири.

В даній справі № 640/11185/18 банк пред`явив вимогу про стягнення залишку заборгованості в сумі 17660,76 доларів США, яка розрахована банком як різниця між загальною заборгованістю за кредитом та вартістю Квартири, на яку ця загальна заборгованість була зменшена.

На даній стадії розгляду справи суд позбавлений можливості надавати остаточну оцінку питанням обґрунтованості та законності позовних вимог банку.

Одночасно суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

Насамперед суд зазначає, що у справі № 643/14407/25 ОСОБА_1 , виходячи із змісту позовних вимог, не пред`являє будь-яких позовних вимог, які впливають на розмір його заборгованості перед банком, яка згідно з доводами банку на даний час не сплачена. Так, ОСОБА_1 у справі № 643/14407/25 заявлені виключно вимоги, які стосуються поновлення його права власності на Квартиру.

Проте навіть у разі, якщо б у справі № 643/14407/25 ОСОБА_1 заявляв вимоги, які могли би вплинути на його розмір заборгованості перед банком, зазначена обставина не позбавляла би банк права в даній справі № 640/11185/18 заявити вимогу про стягнення не всієї заборгованості, а будь-якої її частини адже згідно з ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а суд розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог.

Також суд зауважує, що оскільки в даній справі 640/11185/18 банком пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором, до предмету доказування відноситься встановлення факту наявності такої заборгованості та її розміру (або ж відсутності заборгованості).

Відповідно, вирішуючи дану справу, суд зобов`язаний дослідити докази, які стосуються розміру заборгованості відповідача ОСОБА_1 , та надати їм відповідну оцінку.

Докази, які підлягають дослідженню та оцінці в даній справі № 640/11185/18, дозволяють суду встановити та оцінити усі обставини (факти), які є предметом судового розгляду, у тому числі обставини наявності або відсутності заборгованості в розмірі 17660,76 доларів США - незалежно від вирішення питання щодо права власності на Квартиру у справі № 643/14407/25.

Також суд зауважує, що недоведення банком в даній справі № 640/11185/18 наявності у ОСОБА_1 заборгованості є підставою для відмови в задоволенні позову.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем ОСОБА_1 всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України не доведено неможливість в даній справі на підставі наявних доказів встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Крім того, суд звертає увагу, що банк у даній справі № 640/11185/18 звернувся до суду з позовом 25.06.2018. Після скасування Верховним Судом судових рішень суду першої та апеляційної інстанції, справа розглядається суддею Крівцовим Д.А.

Таким чином, на момент звернення відповідача ОСОБА_1 з позовом у справі № 643/14407/25, провадження в даній справі триває більше 7 років.

За таких обставин зупинення провадження у даній справі призведе до непропорційного обмеження права банку на розгляд справи протягом розумного строку та суперечитиме завданням цивільного судочинства, а саме завданню своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що відповідачем ОСОБА_1 не доведено об`єктивну неможливість розгляду даної справи до вирішення цивільної справи № 643/14407/25, оскільки зібрані в даній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а зупинення провадження у справі призведе до непропорційного обмеження права позивача на розгляд даної справи протягом розумного строку та суперечитиме завданням цивільного судочинства.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права у схожих правовідносинах викладені в постановах Харківського апеляційного суду від 28.07.2021 у справі № 619/1572/21, Одеського апеляційного суду від 15.11.2022 у справі № 521/4068/20.

Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

З метою надання ОСОБА_1 можливості остаточно сформувати правову позицію в даній справі, суд відкладає її розгляд на 01.04.2026 на 12-00 год.

Керуючись ст. 2, 251-252, 258-261, 353, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 643/14407/25 - відмовити.

Розгляд справи відкласти на 01.04.2026 на 12-00 год.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.А. Крівцов