КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/772/22
Провадження № 2-з/947/125/26
УХВАЛА

04.03.2026 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Одесі в порядку загального позовного провадження клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кравченко Олександра Сергійовича про призначення комісійної судово-почеркознавчої експертизи по цивільній справі №947/772/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді в порядку загального позовного провадження перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, в якій позивачка просить суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 20.04.2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шатіловою О.В., зареєстрований в реєстрі за №373;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 20.04.2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шатіловою О.В., зареєстрований в реєстрі за №377.

18.02.2026 року до суду надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кравченко Олександра Сергійовича про призначення комісійної судово-почеркознавчої експертизи по цивільній справі №947/772/22, в якій останній просить суд призначити по справі проведення комісійної судово-почеркознавчої експертизи, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, на вирішення яких поставити наступне питання: Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у довіреність від 31.05.2019 року посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною, зареєстрованої в реєстрі за №1001, самосію особою чи іншою особою?

В обґрунтування вказаного клопотання, представник позивача посилається на те, що під час розгляду даної справи ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 23.09.2025 року призначено проведення судової почеркознавчої експертизи у цій справі, проведення якої доручив експертам Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, на вирішення яких поставив наступне питання: - Чи виконано підпис та рукописний текст у графі «Підпис» наступного змісту « ОСОБА_1 » у довіреності від 31 травня 2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною, зареєстрованої в реєстрі за №1001, виконаної на бланку ННЕ475778 особисто ОСОБА_1 чи іншою особою? На виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 23.09.2025 року, експертом Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України було проведено повторну почеркознавчу експертизу та надано висновок експерта згідно з яким, підпис та рукописний текст у графі підпис від імені ОСОБА_1 , у довіреності від 31.05.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., зареєстрованої в реєстрі за №1001, виконаної на бланку ННЕ475778 виконано особисто ОСОБА_1 . Однак, як зазначає представник позивача вказаний висновок викликає сумніви в його правильності, оскільки суперечить іншим матеріалам справи.

Так, представник позивачки вказує, що провівши повторну судово-почеркознавчу експертизу, експерт у висновку не зазначив причини розбіжності з висновком судово-почеркознавчої експертизи, проведеної експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на підставі призначеної судом первинної судово-почеркознавчої експертизи, на підставі ухвали суду від 29.01.2024 року. Також, представник позивача зазначає, що в матеріалах справи наявний висновок № 875/24 від 03 грудня 2024 року експерта ТОВ «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» згідно якого, експертом встановлено що, підпис від імені ОСОБА_1 у рядку «Підпис» у технічній копії довіреності від 31 травня 2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріівною, зареєстрованої в реєстрі за №1001 виконаний не ОСОБА_1 а іншою особою.

Також, як вказує представник позивача, для проведення судово-почеркознавчої експертизи призначеної Київським районним судом м. Одеси згідно ухвали від 23.09.2025 року не відбирались експериментальні зразки підпису та не оформлювались належним протоколом як того вимагають норми Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої Наказом міністерства юстиції У країни від 08.10.1998 року за № 53/5.

Вказані обставини, на думку представника позивача, свідчать про необхідність призначення комісійної судово-почеркознавчої експертизи по цивільній справі №947/772/22.

25.02.2026 року до суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Шабашової Т.В. надійшли письмові заперечення на вказане клопотання про призначення комісійної судово-почеркознавчої експертизи, в яких представник відповідача просить суд відмовити у його задоволенні.

В обґрунтування вказаних заперечень представник відповідача Слюсаренко Т.М. посилається на те, що призначена ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.09.2025р. у справі № 947/772/22 експертиза не відноситься до категорії повторних з огляду на наступне. Так, як зазначає представник, раніше у справі за клопотанням позивача 29.01.2024року Київським районним судом м. Одеси було призначено експертизу, проведення якої доручено іншій експертній установі - Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Однак експертизу не було проведено з причини не отримання від нотаріуса Фролової Р. В. тих самих документів, оригінали яких мають переважне значення для проведення експертизи і є носіями оригінального почерку та підпису Гурульової М., у той час як нотаріусом було заздалегідь підготоване всі необхідні матеріали для проведення експертизи та залишено контактний номер телефону в секретаріаті для зв`язку, і також експерт, якому доручено проведення експертизи не повідомляв суду про те, що не може отримати від нотаріуса Фролової Р. В. документи для проведення експертизи. Тобто, як вказує представник відповідача, зазначена експертиза не проводилась і не завершувалась висновком, експерт обмежився повідомленням про неможливість проведення експертизи, який в порушення приписів законодавства був викладений експертом у вигляді, який нагадує висновок експерта. З урахуванням відсутності результатів цієї експертизи представником відповідача Шабашовою Т. В. було знов заявлено клопотання про проведення експертизи в якому не йдеться про повторну експертизу, оскільки призначена раніше експертиза не відбулась, що також підтверджується змістом ухвали Київського районного суду м. Одеси від 23.09.2025р., в якій йдеться про призначення судової почеркознавчої експертизи, а не повторної судової почеркознавчої експертизи. Отже, як посилається представник відповідача, у експерта не було ніяких підстав проводити повторну експертизу.

Також представник відповідача ОСОБА_2 вважає хибними твердження представника позивача про те, що експертом НДЕКЦ МВС України під час проведення експертизи були досліджені ти ж самі матеріали, що і експертом ОНДІСЕ Мінюсту України, оскільки останній взагалі не досліджував великий обсяг оригінальних документів, що були в розпорядженні нотаріуса Фролової Р. В. і які є носіями оригінальних почерку та підпису ОСОБА_1 , тобто на досліджені експерта НДЕКЦ МВС України був значно більший обсяг документів, що є достовірними носіями оригінальної інформації. До того ж, як вказує представник, повідомлення про неможливість встановлення належності почерку та підпису ОСОБА_5 було навмисно сформовано із зазначенням «ВИСНОВОК», що є грубим порушенням приписів інструкції, оскільки в самому тексті йдеться про недостатність документів із зразками - тих самих, які експерт не зміг отримати у нотаріуса Фролової Р. В.

Представник відповідача вважає, що за результатами проведеної експертизи на підставі ухвали суду від 23.09.2025 року отримано повний обґрунтований та вичерпний висновок експерта ОНДЕКЦ МВС України Сакалюк О. В. від 30.12.2025р., який сформований за результатами дослідження великого обсягу документів доброї якості, на яких міститься достовірні оригінальні зразки підписів та почерку ОСОБА_1 , щодо справжності яких позивач ОСОБА_6 не заперечувала.

Разом з тим, як посилається представник відповідача, комісійна експертиза призначається у випадках особливої складності досліджень або необхідності участі кількох експертів однієї спеціальності. Поряд з цим, як вважає представник відповідача, заявником клопотання не наведено жодних об`єктивних обставин та обґрунтування, які б свідчили про: особливу складність дослідження, у той час як призначена судом експертиза не відноситься до категорії складних, з урахуванням обсягу та якості матеріалів, наданих для її проведення, відсутності у позивача захворювань або фізіологічних особливостей, або складних особливостей почерку, сам процес вимагає застосування невеликого обсягу інструментарію (лупа. лінійка, сканер, фотоапарат), у той же час саме в НДЕКЦ МВС України великий досвід проведення таких експертиз; неможливість проведення експертизи одним експертом зокрема але не обмежуючись, досліджується великий обсяг рукописних матеріалів, підписи/ записи виконані у нетипових умовах (хвороба, навмисне спотворення), є мінімальна кількість або низька якість зразків, об`єкти мають суперечливі ознаки, обґрунтовані сумніви щодо попереднього дослідження, потрібен аналіз способу нанесення підпису, монтажу, копіювання тощо; наявність суперечностей у вже отриманих висновках (якщо вони існують), у той час як в даній справі є лише один висновок, що має відповіді на поставлені питання - висновок експерта ОНДЕКЦ МВС України Сакалюк О. В. від 30.12.2025 року.

За наслідком чого, представник відповідача вказує, що фактично клопотання містить лише формальне прохання без належного обґрунтування, крім помилкового використання аргументу повторності експертизи, у зв`язку з чим клопотання сторони позивача вважає необґрунтованим та не підлягаючим до задоволення.

У підготовчому судовому засіданні 25.02.2026 року представник позивача клопотання про призначення комісійної судово-почеркознавчої експертизи підтримав та наполягав на його задоволенні.

Представники відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні 25.02.2026 року заперечували проти задоволення вказаного клопотання, вважали його необґрунтованим та відсутніми підстави для задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши вищевказане клопотання представника відповідача, оглянувши матеріали справи, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та оголосив перерву у судовому засіданні до 04.03.2026 року о 15 год. 30 хв. для його ухвалення і проголошення.

За наслідком розгляду клопотання представника позивача про призначення комісійної судово-почеркознавчої експертизи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 1-3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами зокрема - висновками експертів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Згідно з ч.1 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» №5 від 12.06.2009 року, для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30 травня 1997 року №8 наголошено, що призначення експертизи в цивільних справах допускається як під час судового розгляду, так і в процесі підготовки до нього. У разі коли необхідність експертного висновку обумовлена обставинами, викладеними у позовній заяві, чи поданими доказами, суддя має призначати експертизу, як правило, при підготовці справи до судового розгляду, враховуючи при цьому думку осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з пунктом 9 вказаної постанови, проведення експертизи в суді повинно здійснюватися з додержанням правил, передбачених статтями 310, 311 КПК (1003-05), статтями 57-61 (1501-06), 190 (1502-06) ЦПК. При цьому суд виконує такі дії:

- з`ясовує обставини, що мають значення для дачі експертного висновку;

- пропонує учасникам судового розгляду письмово подати питання, які вони бажають порушити перед експертами;

- оголошує ці питання, а також питання, запропоновані судом;

- заслуховує думки учасників судового розгляду з приводу поданих питань;

- у нарадчій кімнаті обмірковує всі питання, виключає ті з них, що виходять за межі компетенції експерта або не стосуються предмета доказування, формулює питання, які він порушує перед експертом з власної ініціативи, остаточно визначає коло питань, що виносяться на вирішення експертизи, і виносить ухвалу (постанову) про її призначення;

- оголошує в судовому засіданні ухвалу (постанову) про призначення експертизи і вручає її експертові;

- після проведення експертом досліджень, складання й оголошення експертного висновку приєднує його до справи;

- допитує експерта з метою роз`яснення й доповнення ним висновку.

Судам слід мати на увазі, що визначення способу проведення експертизи є компетенцією експерта.

Відповідно до п. 1.1 розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року за №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 №1950/5), основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису. Цією експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукопису під впливом будь-яких (природних, штучних) збиваючих факторів; у незвичних умовах або в незвичайному стані виконавця, навмисно зміненим почерком, з наслідуванням почерку іншої особи; визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно зі ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу (ч. 2 ст. ст. 103 ЦПК України)

Так, ч. 2 ст. 113 ЦПК України передбачено, що якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно пункту 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/5, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше.

Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Таким чином, повторною є судова експертиза, у проведенні якої експерт досліджує ті ж самі об`єкти і вирішує ті ж самі питання, які досліджувалися і вирішувалися у первинній судові експертизі.

Повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав сторін чи інших осіб.

В ухвалі про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта (ч. 2 ст. 113 ЦПК України).

Повторну судову експертизу може бути призначено також, якщо є розходження у висновках кількох експертів і їх неможливо усунути шляхом одержання додаткових пояснень експертів у судовому засіданні, однак суд у даній справі не перейшов до стадії дослідження письмових доказів, тому надати оцінку первинній експертизі на даний час не вбачається можливим.

Статтею 111 ЦПК України в свою чергу передбачено проведення комісійної експертизи, яка проводиться не менш як двома експертами одного напряму знань. Якщо за результатами проведених досліджень думки експертів збігаються, вони підписують єдиний висновок. Експерт, не згодний з висновком іншого експерта (експертів), дає окремий висновок з усіх питань або з питань, які викликали розбіжності.

Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

У відповідності до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30 травня 1997 року №8, комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань. Комплексна експертиза призначається у випадках, коли необхідно провести дослідження за участю декількох експертів, які є фахівцями у різних галузях знань. Комісія експертів може бути створена судом чи за його рішенням керівником судово-експертної установи.

Приймаючи вищевикладене, суд зазначає, що як зазначає представник позивача у заявленому клопотанні про призначення комісійної судово-почеркознавчої експертизи, доцільність її призначення обумовлена проведенням повторної судово-почеркознавчої експертизи на підставі ухвали суду від 23.09.2025 року, за наслідком якої надано висновок від 30.12.2025 року, з яким сторона позивача не згодна, у тому числі з підстав відсутності обґрунтувань та причин розбіжностей з висновками попередніх експертиз, наявними в матеріалах справи, а також відсутності належного відбирання експериментальних зразків підпису.

Поряд з цим, оглянувши матеріали справи, суд вважає вищевказані доводи позивача необґрунтованими та такими, що не узгоджуються з матеріалами справи і фактичними обставинами.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 23.09.2025 року за клопотання представника відповідача ОСОБА_2 було призначено судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої призначено експертам Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, на розв`язання яких поставлено наступне питання: 1. Чи виконано підпис та рукописний текст у графі «Підпис» наступного змісту: «/ підпис/ Гурульова Марина Михайлівна», у довіреності від 31 травня 2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною, зареєстрованої в реєстрі за №1001, виконаної на бланку ННЕ 475778, особисто ОСОБА_1 чи іншою особою?

На виконання вказаної ухвали суду, 08.01.2026 року до суду у тому числі надано висновок експерта №СЕ-19/116-25/25447-ПЧ від 30.12.2025 року, у відповідності до якого судовим експертом за наслідком проведення призначеного дослідження надані відповіді на поставлені в ухвалі суду питання.

Отже, вказана ухвала суду є виконаною, за наслідком чого до суду надано відповідний висновок з проведення судово-почеркознавчої експертизи.

Як вбачається з вказаної ухвали суду, зазначена судово-почеркознавча експертиза була призначена судом ухвалою суду від 23.09.2025 року в порядку призначення первинної судово-почеркознавчої експертизи, яка не була постановлена в порядку передбаченому статтею 113 ЦПК України.

Крім того, судом враховується, що ухвала Київського районного суду міста Одеси від 23.09.2025 року учасниками справи не оскаржувалась.

Суд додатково зазначає, що дійсно ухвалою Київського районного суду міста Одеси суду від 29.01.2024 року у даній справі, за клопотанням позивача ОСОБА_1 , було призначено судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручалось експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, на розв`язання якої було поставлено питання: - Чи виконано підпис та рукописний текст у графі «Підпис» наступного змісту: «/ підпис/ Гурульова Марина Михайлівна», у довіреності від 31 травня 2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Русланою Валеріївною, зареєстрованої в реєстрі за №1001, виконаної на бланку ННЕ 475778, особисто ОСОБА_1 чи іншою особою?

Однак, вказана призначена судом ухвалою суду від 29.01.2024 року судово-почеркознавча експертиза не була проведена, а у відповідності до наданого висновку експерта №24-3641 від 23.12.2024 року експертом було повідомлено про неможливість визначення виконавця підпису та почерку у досліджуваному документі, з підстав недостатності наданих зразків вільних та умовно-вільних документів, які містять зразки почерку та підпису ОСОБА_1 .

Отже, відповідна призначена ухвалою Київського районного суду міста Одеси суду від 29.01.2024 року судово-почеркознавча експертиза не була проведеною, а обставини чому також судом були надані судом в ухвалі Київського районного суду міста Одеси від 23.09.2025 року якою призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу, як первинну судову експертизу.

Також в матеріалах справи наявний наданий представником позивача висновок №875/24, складений 03.12.2024 року експертом «Науково-дослідної лабораторії судових експертиз», за результатами проведення почеркознавчого експертного дослідження, у відповідності до якого відповідне експертне дослідження було проведене на підставі технічної копії спірної довіреності від 31.05.2019 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В., зареєстрованої в реєстрі за №1001, ані її оригіналу.

В свою чергу, судово-почеркознавча експертиза на підставі ухвали Київського районного суду міста Одеси від 23.09.2025 року була призначена з дослідження оригіналів відповідних документів, що не є тотожнім, та не свідчить про повторність проведення відповідної судово-почеркознавчої експертизи.

Даним обставинам судом також надавалась відповідна оцінка під час постановлення ухвали Київського районного суду міста Одеси від 23.09.2025 року про призначення по справі судово-почеркознавчої експертизи, як первинної судової експертизи.

За наслідком чого, доводи представника відповідача, що за ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 23.09.2025 року було призначено повторну судово-почеркознавчу експертизу, як і за наслідком її проведення наданий висновок експерта №СЕ-19/116-25/25447-ПЧ від 30.12.2025 року повинен відповідати вимогам до складення висновку за наслідком проведення повторної судової експертизи, є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо доводів сторони відповідача про те, що проведена судово-почеркознавча експертиза, призначена ухвалою суду від 23.09.2025 року, за наслідком якої складено висновок експерта №СЕ-19/116-25/25447-ПЧ від 30.12.2025 року, проведено з порушенням передбаченого порядку, оскільки згідно ухвали Київського районного суду міста Одеси від 23.09.2025 року не відбирались експериментальні зразки підпису та не оформлювались належним протоколом у відповідності до вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.1.01998 року за №53/5, є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року за №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 №1950/5), для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Експериментальні зразки посвідчуються органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта). У посвідчувальному написі зазначаються прізвище, ім`я та по батькові виконавця, а також особливості зразка (написані лівою рукою, спеціальним шрифтом тощо).

Як вільні, так і експериментальні зразки буквеного або цифрового письма бажано надавати не менше ніж на 15 аркушах.

На виконання вказаних положень, судом в ухвалі Київського районного суду міста Одеси від 23.09.2025 року було зазначено експертові, що в матеріалах справи наявні відібрані судом у позивача ОСОБА_1 експериментальні зразки почерку та підпису, які слід використати під час проведення даної судової експертизи, а відповідні матеріали цивільної справи були передані у розпорядження судового експерта.

Відповідні експериментальні зразки почерку та підпису ОСОБА_1 були відібрані судом безпосередньо в останньої у судовому засіданні 29.11.2023 року на 15 аркушах, а бланк формуляру яких після чого було засвідчено підписом головуючого судді.

За наслідком чого, в цій частині доводи сторони відповідача також є безпідставними та необґрунтованими.

Будь-яких інших доводів в обґрунтування необхідності призначення у даній справі комісійної судово-почеркознавчої експертизи не наведено, як і не наведено обґрунтованих доводів які б свідчили, що висновок експерта №СЕ-19/116-25/25447-ПЧ від 30.12.2025 року за наслідком проведення судово-почеркознавчої експертизи призначеної ухвалою суду від 23.09.2025 року є неповним або неясним.

Аналізуючи викладене вище, враховуючи розумність строків розгляду даної справи, важливість предмету розгляду для сторін та зібрані у справі на даний час докази, приймаючи до уваги чинне законодавство, що регламентує порядок призначення первинної, повторної та комісійної експертиз, враховуючи необґрунтованість представником позивача доводів викладених у клопотанні стосовно підстав для проведення дослідження за участю декількох експертів, а судом не встановлено підстав для визнання висновку експерта №СЕ-19/116-25/25447-ПЧ від 30.12.2025 року необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, суд вважає, що клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кравченко Олександра Сергійовича про призначення комісійної судово-почеркознавчої експертизи по цивільній справі №947/772/22 підлягає залишенню без задоволення.

Розглядаючи подану до суду заяву про призначення комісійної судово-почеркознавчої експертизи, судом враховується позиція Європейського суду (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформована в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Керуючись ст. ст. 2, 4, 44, 103, 104, 106, 109, 111, 113, 260, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кравченко Олександра Сергійовича про призначення комісійної судово-почеркознавчої експертизи по цивільній справі №947/772/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 04.03.2026 року.

Головуючий Л. В. Калініченко