Справа № 172/321/26
Провадження № 2-н/172/29/26
У Х В А Л А

іменем України

02.03.2026 року суддя Васильківського районного суду Дніпропетровської області Битяк І.Г., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

В С Т А Н О В И В

10 лютого 2026 року до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Дослідивши заяву та додатки до неї, суддя дійшов таких висновків.

Згідно із ч. 3 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 163 ЦПК України передбачено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу (частина друга статті 167 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 5-7 статті 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду. Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Заявник у заяві про видачу судового наказу зазначив адресу боржника: АДРЕСА_1 .

Згідно ж з інформацією, наданою на запит суду в порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України виконавчим комітетом Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, вважаю, що заявник не довів факт споживання ОСОБА_1 природного газу за адресою стягнення, вказаною у заяві про видачу судового наказу, тому вимоги ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» не є безспірними.

Відповідно до пункту 3 частини 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Окрім того, 13 лютого 2026 року до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшло клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮФ «Еверліґал» Василенко А.М. про повернення надмірно сплаченого судового збору в сумі 66,56 грн.

Клопотання мотивоване тим, що під час сплати судового збору ТОВ «ЮФ Еверліґал» не врахувало понижуючий коефіцієнт для сплати судового збору за подання заяви через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС.

Дослідивши вказане клопотання, суддя дійшов таких висновків.

За видачу судового наказу передбачено справляння судового збору. Під час подання заяви через підсистему «Електронний суд» сторона має пільгу у вигляді зменшення судового збору на 20%. Разом з тим, зазначене право належить особі саме під час подання заяви до суду. Сплата 80% ставки судового збору замість 100% не є імперативною нормою, встановленою законом, а лише пільгою, якою має право скористатися заявник під час подання заяви до суду. Повернення судового збору можливе лише у випадку його сплати в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Крім того, суд звертає увагу, що заявником у справі є ТОВ «ГК «Нафтогаз України», тоді як клопотання про повернення судового збору подано від імені ТОВ «ЮФ «Еверліґал».

Отже, підстав для повернення такого розміру судового збору наразі не має, а тому в задоволенні клопотання представника ТОВ «ЮФ «Еверліґал» Василенко А.М. необхідно відмовити.

Керуючись статтями 165, 258-260 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», що відповідно ч. 2 ст. 161 ЦПК України їх вимоги можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮФ «Еверліґал» Василенко А.М. про повернення помилково сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя І.Г. Битяк