УХВАЛА

04 березня 2026 року

м. Київ

справа № 372/436/24

провадження № 61-2630ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортлюкс ЛТД», третя особа - ОСОБА_1 , про встановлення фактів, визнання договорів припиненими та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортлюкс ЛТД» (далі - ТВО «Фортлюкс ЛТД»), третя особа - ОСОБА_1 , в якому просив суд:

- встановити факт невикористання ТОВ «Фортлюкс ЛТД» земельної ділянки

з кадастровим номером № :02:008:0015 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,6001 га з цільовим призначенням 02.01 Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), для забудови протягом трьох років підряд;

- встановити факт невикористання ТОВ «Фортлюкс ЛТД» земельної ділянки

з кадастровим номером :10:021:0018 за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,25 га

з цільовим призначенням 02.01 Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) для забудови протягом трьох років підряд;

- визнати Договір про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 13 лютого 2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 156, між ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ТОВ «Фортлюкс ЛТД» щодо земельної ділянки з кадастровим номером

№ :02:008:0015 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,6001 га з цільовим призначенням 02.01 Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), припиненим з 14 лютого 2022 року;

- визнати Договір про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 28 лютого 2019 року, зареєстрований за № 387, між ОСОБА_2 та ТОВ «Фортлюкс ЛТД» щодо земельної ділянки з кадастровим номером № :10:021:0018 за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,25 га з цільовим призначенням 02.01 Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), припиненим з 01 березня 2022 року;

- стягнути з ТОВ «Фортлюкс ЛТД» на користь ОСОБА_2 3 600,00 грн плати за користування земельними ділянками за Договором про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 13 лютого

2019 року, зареєстрованого за № 156;

- стягнути з ТОВ «Фортлюкс ЛТД» на користь ОСОБА_2 3 600,00 грн плати за користування земельними ділянками за Договором про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 28 лютого

2019 року, зареєстрованого за № 387.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 16 червня 2025 року

у задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ «Фортлюкс ЛТД», третя особа - ОСОБА_1 , про встановлення фактів, визнання договорів припиненими та стягнення коштів відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 червня 2025 року скасовано, ухвалено нове судове рішення такого змісту.

Позов задоволено.

Встановлено факт невикористання ТОВ «Фортлюкс ЛТД» земельної ділянки

з кадастровим номером № :02:008:0015 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,6001 га з цільовим призначенням 02.01 Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), для забудови протягом трьох років підряд.

Встановлено факт невикористання ТОВ «Фортлюкс ЛТД» земельної ділянки

з кадастровим номером :10:021:0018 за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,25 га

з цільовим призначенням 02.01 Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) для забудови протягом трьох років підряд.

Визнано Договір про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 13 лютого 2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 156, між ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , та ТОВ «Фортлюкс ЛТД» щодо земельної ділянки з кадастровим номером

№ :02:008:0015 за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,6001 га з цільовим призначенням 02.01 Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), припиненим з 14 лютого 2022 року.

Визнано Договір про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 28 лютого 2019 року, зареєстрований за № 387, між ОСОБА_2 та ТОВ «Фортлюкс ЛТД» щодо земельної ділянки з кадастровим номером № :10:021:0018 за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,25 га з цільовим призначенням 02.01 Для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), припиненим з 01 березня 2022 року.

Стягнуто з ТОВ «Фортлюкс ЛТД» на користь ОСОБА_2 3 600,00 грн плати за користування земельними ділянками за Договором про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 13 лютого

2019 року за реєстрованого за № 156.

Стягнуто з ТОВ «Фортлюкс ЛТД» на користь ОСОБА_2 3 600,00 грн плати за користування земельними ділянками за Договором про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 28 лютого

2019 року зареєстрованого за № 387.

Стягнути з ТОВ «Фортлюкс ЛТД» на користь ОСОБА_2 на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді першої інстанції, 6 056,00 грн.

Стягнуто з ТОВ «Фортлюкс ЛТД» на користь ОСОБА_2 на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді апеляційної інстанції, 7 267,20 грн.

27 лютого 2026 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язкузвернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року (надійшла до суду 03 березня 2026 року), в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Заявниками порушено вимоги пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України,

а саме: не зазначено рішення, які оскаржуються.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що оскаржується «постанова Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року».

Однак, Київським апеляційним судом у справі № 372/436/25 ухвалено постанову

04 лютого 2026 року.

Крім того, у порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України

у касаційній скарзі відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника або номер паспорту.

Також, Верховний Суд звертає увагу на те, що у касаційній скарзі порушено вимоги пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, а саме: повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) особи, яка подає касаційну скаргу, її місце проживання чи перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, оскільки у касаційній скарзі зазначено, що адреса місця проживання ОСОБА_1 : США, м. Бруклін, штат Нью-Йорк, електронна пошта та засоби телефонного зв`язку не відомі.

Однак, відповідно до відомостей АТ «Укрпошта» касаційна скарга, підписана особисто ОСОБА_4 , надійшла від ОСОБА_1 з м. Богуслав, Київської області.

Враховуючи викладене, Верховний Суд критично ставиться до вказаної заявником інформації щодо його адреси.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 16 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць