УХВАЛА

25 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 757/9845/16-ц

провадження № 61-4474св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , на постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року у складі колегії суддів: Рейнарт І. М., Кирилюк Г. М., Ящук Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і судових рішень

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 травня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір позики від 28 лютого 2013 року № 3004/2013/ST.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задоволено, рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 травня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від о4 травня 2022 року скасовано постанову Київського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року (повний текст складено 10 березня 2025 року) апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задоволено. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 травня 2021 року в частині визнання недійсним договору позики скасовано та ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У квітні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження, представник заявника зазначає пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статті 109 ЦПК України у подібних правовідносинах).

Також посилається на порушення судами норм процесуального права, що у відповідності до пунктів 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

У травні 2025 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , подав до суду відзив, у якому просив у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року у справі №757/9845/16-ц відмовити повністю.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 07 квітня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року передано на розглядсудді-доповідачеві Гулейкову І. Ю., судді, які входять до складу колегії: Лідовець Р. А., Луспеник Д. Д.

Ухвалою Верховного Суду від 09 травня 2025 року (після усунення недоліків) відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року з підстав, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України; витребувано із Печерського районного суду міста Києваматеріали справи № 757/9845/16-ц; надано іншим учасникам справи строк для подання відзиву.

У липні 2025 року матеріали справи № 757/9845/16-ц надійшли до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , на постанову Київського апеляційного суду від 16 квітня 2024 рокупризначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 04 березня 2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков
Р. А. Лідовець
Д. Д. Луспеник