Справа №203/7979/25
Провадження №2-о/0203/40/2026
УХВАЛА

26 лютого 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Гапоновій К.В.,

з участю:

-представниці заявниці ОСОБА_1 ;

-представниці заінтересованої особи Гордєвської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про залишення без розгляду заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Самуілович, про встановлення факту батьківства,

у с т а н о в и в:

1. 3 листопада 2025 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, зазначивши в якості заінтересованих осіб ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіна М.С. Заявниця просить встановити факт батьківства ОСОБА_4 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_5 . Метою заявниці є створення передумов для набуття ОСОБА_5 спадкових прав після смерті ОСОБА_4 (а.с.а.с. 1 7).

2. Представниця заявниці у судових засіданнях підтримала подану заяву у повному обсязі.

3. Представниця ОСОБА_3 у суді просила залишити подану заяву без розгляду через наявність спору про право, заперечувала проти задоволення заяви, пояснивши, що її довірителька доводиться матір`ю померлого. Єдиним спадковим майном, що залишилося після смерті сина, є однокімнатна квартира, у якій вона мешкає. Заінтересована особа ніколи не знала про ймовірну дитину свого сина і не бажає її визнавати. З огляду на це заінтересована особа категорично проти поділу спадкового майна.

4. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін М.С. до суду не з`явився, був повідомлений належним чином.

5. Заслухавши пояснення представниць заявниці та заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що подану у справі заяву необхідно залишити без розгляду з таких підстав.

6. Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

7. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

8. За правилами, встановленими частиною 1 статті 4 ЦПК, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

9. Частиною 1 статті 293 ЦПК визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

10. За приписами пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК суд розглядає

в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

11. Отже, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

12. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

13. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019

у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок про те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

14. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ,який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того,що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

15. Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито закриває провадження у ній.

16. З урахуванням наведеного можна констатувати, що існує два порядки (способи) встановлення фактів, що мають юридичне значення, позасудовий

і судовий, які за своїм змістом є взаємовиключними.

17. У цій справі заявниця просить встановити факт батьківстваОСОБА_4 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_5 . Метою заявниці є створення передумов для набуття ОСОБА_5 спадкових прав після смерті ОСОБА_4 . При цьому матір померлого (заінтересована особа) у суді заявила, що не бажає визнавати батьківство свого сина відносно дитини заявниці і категорично заперечує проти поділу спадкового майна.

18. Між тим, інститут окремого провадження та встановлення у цьому провадженні юридичного факту не передбачені для того, аби вирішити (допомогти вирішити) будь-який спір про право.

19. За встановлених обставин та мети подання заяви, заявлена у справі вимога не є такою, що пов`язана із здійсненням особистих немайнових чи майнових прав, тому не підлягає розгляду судом в порядку окремого провадження на підставі статей 293, 315 ЦПК.

20. Згідно з частиною 6 статті 294, частиною 4 статті 315 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

21. З огляду на викладене суд вважає за необхідне залишити подану у справі заяву без розгляду, роз`яснивши заявниці право на звернення до суду з відповідним позовом.

22. Керуючись статтями 4, 223, 258 260, 293, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Самуілович, про встановлення факту батьківства залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_2 право на звернення до суду у порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному статтею 261 ЦПК.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Повну ухвалу складено 2 березня 2026 року .

Суддя М.О. Католікян