Провадження № 2/932/2079/25
У Х В А Л А

25 лютого 2026 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Петуніна І. В.

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

представник відповідача: ОСОБА_4

третя особа: орган опіки та піклування виконавчий комітет Криничанської селищної ради

розглядаючи у підготовчому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчий комітет Криничанської селищної ради

про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав.

До суду надійшло клопотання представника відповідача, яке вона підтримала в судовому засіданні, про зупинення провадження по справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, оскільки відповідача 09.04.2024 зараховано до списків особового складу військової частини та прийнято на військову службу за контрактом відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 НГУ по особовому складу від 09.04.2024 № 15 о/с до оголошення рішення про демобілізацію, призначивши на посаду радіотелеграфіста радіогрупи вузла зв`язку (ІІ категорії) (ВОС 420640П) та присвоївши первинне звання рядового складу «рекрут». Відповідачем, хоча й укладено договір про надання правничої допомоги від 09.07.2025 з Адвокатським об`єднанням «Vектор праvа», уповноваженим представником якого призначено адвоката Усенко А. О., проте відповідач має право та бажає брати участь у справі особисто з метою захисту своїх прав, а також надавати пояснення, доводи, міркування щодо предмету справи. Крім цього, до суду надійшла заява відповідача про зупинення провадження по справі до припинення його перебування у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

До суду надійшли заперечення проти зупинення провадження по справі, які підтримала в судовому засіданні представник позивача, де зазначено, що відповідач достовірно обізнаний про судовий процес та діє через представників (адвокатів), а за наявності представника суд не зобов`язаний зупиняти справу. Відповідач не позбавлений права доступу до правосуддя так як має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС. В умовах воєнного стану можлива дистанційна участь відповідача як з іншого приміщення суду, так і поза його межами (в тому числі з військових частин, які мають доступ до мережі Інтернет). Це дозволяє дистанційно захищати свої права за допомогою власних технічних засобів і приймати участь у судових засіданнях особисто. Наданий відповідачем військовий квиток та Витяг з наказу про прийняття на військову службу за контрактом не підтверджує неможливість участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Відповідач зловживає правом та намагається надати своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право, а саме: твердження відповідача про бажання брати особисто участь у справі не відповідають дійсності та направлені на введення суду в оману, так як відповідач у період з 2020 по 2026 роки по більш як 10-ти окремим судовим справам за участі позивача жодного разу не приймав особисто участі у судовому засіданні, в усіх процесах його представляли адвокати. Відповідач своїми діями порушує принцип добросовісності при реалізації прав використовуючи нечесну поведінку при здійсненні своїх суб`єктивних прав. Звертає увагу суду що дане судове рішення стосується в першу чергу інтересів дитини з інвалідністю, а тому суд в першу чергу при ухваленні рішення повинен виходити в першу чергу з якнайкращих інтересів дитини.

Судом встановлено, що відповідно до військового квитка серія НОМЕР_2 від 27.08.2024 та витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 НГУ (по стройовій частині) № 106 від 09.04.2024, відповідач перебуває на військовій службі за контрактом у вищевказаній військовій частині.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд приходить до наступних висновків.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Дотримання розумних строків розгляду справи є важливим та одним з пріоритетних принципів цивільного судочинства. Поряд із цим існують обставини, за яких суд має право або ж зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення.

Зазначені норми права забезпечують дотримання фундаментальних засад правосуддя, гарантованих як Конституцією України, так і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), а саме: права на доступ до суду та права на справедливий розгляд справи. У цьому випадку це стосується реалізації процесуальних прав військовослужбовців у судочинстві. Особи, які мобілізовані на військову службу у період воєнного стану, виконують конституційний обов`язок із захисту України від збройної агресії. Військові формування у період воєнного стану діють у єдиній організаційній структурі з метою виконання завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Отже, правила, визначені п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, мають для суду визначальний характер. Формулювання «суд зобов`язаний» не дозволяє суду діяти на власний розсуд.

Водночас приписи п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України не пов`язують можливість застосування цієї норми права з умовою перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - військовослужбовця у військовій частині, що залучена до ведення безпосередніх бойових дій. До того ж, військовослужбовець упродовж особливого періоду може в будь-який момент бути відрядженим до військової частини, задіяної до таких дій (п.п. 41 п. 251 розділу XIV Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008). Сучасні форми та способи ведення війни, виконання бойових завдань вимагають участі у бойових діях та захисті суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України не тільки по умовній лінії фронту.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав, свобод чи інтересів (ст. 2 ЦПК України). Досягнення цієї мети відбувається через дію основоположних засад судочинства, зокрема верховенства права, рівності сторін та диспозитивності.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку (ч.ч. 1 та 5 ст. 4 ЦПК України).

Суд під час розгляду справи керується принципом верховенства права (ч. 1 ст. 10 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

За нинішньої редакції п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, в суду є обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Тож норма п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, яка встановлює обов`язок суду зупинити провадження, є спеціальною захисною гарантією для військовослужбовців, які через виконання конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (стаття 65 Конституції України) об`єктивно позбавлені можливості брати активну участь у судовому процесі, захищати свої права, свободи та інтереси.

Водночас обов`язок суду зупинити провадження не повинен тлумачитися всупереч волі та інтересам військовослужбовця як учасника цивільного процесу. Тож застосовувати п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України не можна тоді, коли це безпосередньо суперечить інтересам військовослужбовця, який звернувся до суду як позивач та вимагає судового захисту його прав, свобод та/або інтересів, а так само військовослужбовця як відповідача чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, який прагне продовження розгляду справи по суті за його відсутності.

Тобто ключовим під час вирішення питання про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є саме воля військовослужбовця як сторони чи третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

За таких обставин прохання військовослужбовця, який є стороною або третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, продовжити розгляд справи, незважаючи на його військову службу, суд має врахувати як достатню підставу не зупиняти провадження у справі.

Такий стан речей має зберігатися до тих пір, поки військовослужбовець сторона у справі чи третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, не повідомить суду про бажання скористатися гарантією, визначеною п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

При цьому суд враховує висновки, викладені у п.п. 67-69, 75, 76, 80, 89-93, 96-97, 102-104, 111 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2025, справа № 754/947/22.

Оскільки до суду надійшла заява військовослужбовця, відповідача по справі, про зупинення провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд вважає необхідним зупинити розгляд цієї справи до припинення перебування відповідача, у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 251, ст.ст. 253, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву відповідача, ОСОБА_3 та клопотання представника відповідача, ОСОБА_3 адвоката Усенко Аліни Олександрівни задовольнити.

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчий комітет Криничанської селищної ради про позбавлення батьківських прав до припинення перебування ОСОБА_3 , у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зобов`язати відповідача, ОСОБА_3 , повідомити про припинення обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 02.03.2026.

Суддя: І. В. Петунін