Справа № 946/3902/25
Провадження № 2/946/1057/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2026 року Ізмаїльський міськрайоний суд Одеської області у складі: головуючого судді Бортейчука Ю.Ю.
при секретарі судового засідання - Іванової Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У травні 2025 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 47 163,64 швейцарських франків, а також про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 04.05.2007 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір невідновлювальної кредитної лінії № 669/10-303, відповідно до якого останній отримав в кредит грошові кошти в розмірі 70 570,00 Швейцарських франків зі сплатою 10,7 % процентів річних, та з кінцевим терміном погашення заборгованості 03.05.2012 року.
Шляхом укладення Додаткової угоди № 1 від 02.09.2009 до Кредитного договору сторони погодили збільшення терміну повернення заборгованості по кредиту до 03 травня 2013 року.
Свої зобов`язання Позивач виконав, надавши грошові кошти Позичальникові.
У порушення умов Договору, позичальник ОСОБА_1 , свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 03.05.2013 має заборгованість в сумі 47 163,64 швейцарських франків (що в еквіваленті станом на дату розрахунку 03.05.2013 складає 402 583,69 грн.), з яких: - за кредитом 38 147,35 швейцарських франків; - за відсотками 9 016,29 швейцарських франків, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Судовим наказом Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 квітня 2010 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованість в сумі 316 363 гривні 67 копійок, витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30,00 грн. та судовий збір в сумі 850 гривень 50 копійок.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 лютого 2020 року скасовано судовий наказ Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 квітня 2010 року.
Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником Рішенням № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було припинено Акціонерне Товариство «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК». У п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року.
У зв`язку з чим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за Договором невідновлювальної кредитної лінії № 669/10-303 від 04 травня 2007 року в сумі 47 163,64 швейцарських франків (що в еквіваленті станом на дату розрахунку 03.05.2013 складає 402 583,69 грн.), з яких: - за кредитом 38 147,35 швейцарських франків; - за відсотками 9 016,29 швейцарських франків.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.06.2025 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.
04.07.2025 року до суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.07.2025 року здійснено перехід від розгляду справи № 946/3902/25 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява про підтримання позовних вимог, в якій він просив розглядати справу за його відсутності, крім того зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду останній не подавав, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства не є перешкодою для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.
Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку.
Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Отже, суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі письмових матеріалів.
Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, враховуючи таке.
Судом встановлено, що 04.05.2007 між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір невідновлювальної кредитної лінії № 669/10-303, відповідно до якого останній отримав в кредит грошові кошти в розмірі 70 570,00 Швейцарських франків гривень зі сплатою 10,7 % процентів річних, та з кінцевим терміном погашення заборгованості 03.05.2012 року. (а.с. 12-15)
Шляхом укладення Додаткової угоди № 1 від 02.09.2009 до Кредитного договору сторони погодили збільшення терміну повернення заборгованості по кредиту до 03 травня 2013 року. (а.с. 18)
Свої зобов`язання Позивач виконав, надавши грошові кошти Позичальникові.
У порушення умов Договору, позичальник ОСОБА_1 , свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 03.05.2013 має заборгованість в сумі 47 163,64 швейцарських франків (що в еквіваленті станом на дату розрахунку 03.05.2013 складає 402 583,69 грн.), з яких: - за кредитом 38 147,35 швейцарських франків; - за відсотками 9 016,29 швейцарських франків, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Судовим наказом Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 квітня 2010 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованість в сумі 316 363 гривні 67 копійок, витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30,00 грн. та судовий збір в сумі 850 гривень 50 копійок. (а.с. 23)
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 лютого 2020 року скасовано судовий наказ Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 квітня 2010 року. (а.с. 24-25)
Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником Рішенням № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було припинено Акціонерне Товариство «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК». У п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року.
В рамках розгляду даної справи АТ «Сенс Банк» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Договором невідновлювальної кредитної лінії № 669/10-303 від 04 травня 2007 року в сумі 47 163,64 швейцарських франків (що в еквіваленті станом на дату розрахунку 03.05.2013 складає 402 583,69 грн.), з яких: - за кредитом 38 147,35 швейцарських франків; - за відсотками 9 016,29 швейцарських франків.
Доказів погашення заборгованості перед Банком з боку відповідача матеріали справи не містять.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Як встановлено при розгляді справи, банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за даним Договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, станом на 03.05.2013 має заборгованість в сумі 47 163,64 швейцарських франків (що в еквіваленті станом на дату розрахунку 03.05.2013 складає 402 583,69 грн.), з яких: - за кредитом 38 147,35 швейцарських франків; - за відсотками 9 016,29 швейцарських франків, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Зобов`язання згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 взятого на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим, станом на 03.05.2013 року, має заборгованість в розмірі 47 163,64 швейцарських франків (що в еквіваленті станом на дату розрахунку 03.05.2013 складає 402 583,69 грн.), з яких: - за кредитом 38 147,35 швейцарських франків; - за відсотками 9 016,29 швейцарських франків.
За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК).
У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань Кредитор був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та отримав Судовий наказ, виданий Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 15.04.2010, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Кредитним договором.
Проте ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 лютого 2020 року було задоволено заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду та скасування судового наказу №2н-53/10 від 15 квітня 2010 року, виданого за заявою Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Одеської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованості.
Поновлено строк звернення до суду із заявою про скасування судового наказу №2н-53/10 від 15 квітня 2010 року, виданого за заявою Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Одеської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 316363,67 грн.
Судовий наказ №2н-53/10 від 15 квітня 2010 року, виданий за заявою Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Одеської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 316363,67 грн. скасовано.
Тією ж ухвалою роз`яснено стягувачу Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Одеської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» про його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку загального позовного провадження.
Таким чином, Позивач вперше вчасно звернувся до суду із заявою про захист свого порушеного права та отримав судовий наказ про стягнення заборгованості.
Отже з дня видачі судового наказу і до дня його скасування, тобто до 20 лютого 2020 року, права стягувача не були порушені, оскільки вони були захищені судовим наказом про стягнення заборгованості.
Тобто до 20.02.2020 року Кредитор не міг звернутися до суду із позовом, оскільки судовий наказ, яким вже було стягнуто заборгованість за Кредитним договором № 669/10-303 від 04.05.2007 залишався чинним.
І лише після скасування судового наказу кредитору стало відомо про порушення його прав і він отримав можливість подати позовну заяву.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 р. № 211 установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк даного карантину неодноразово продовжувався.
Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року №540-IX доповнив розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦКУ пунктом 12, яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Окрім того, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року було доповнено пунктом 19 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦКУ, згідно з яким у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Тобто, відміна карантину жодним чином не впливає на поновлення строку позовної давності за ЦКУ, адже він призупинений на період воєнного, надзвичайного стану.
З огляду на доповнення Перехідних положень ЦК України пунктами 12 та 19, якими чітко регламентовано продовження строків позовної давності на період введення карантину та воєнного стану, в тому числі загальних строк, передбачених ст. 257 ЦК України, суд доходить висновку, що позивачем АТ «Сенс Банк» було дотримано строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого порушеного права.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволення позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума за Договором невідновлювальної кредитної лінії № 669/10-303 від 04 травня 2007 року в сумі 47 163,64 швейцарських франків (що в еквіваленті станом на дату розрахунку 03.05.2013 складає 402 583,69 грн.), а також сплачений позивачем судовий збір в сумі 25 822,26 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 263, 265, 273, 279, 280, 282, 354 ЦПК України, ст.ст.526, 530, 651, 625 ЦК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Ю.Ю.Бортейчук