ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/10/26 Справа № 204/2429/24 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
02 березня 2026 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В.,
суддів: Агєєва О.В., Халаджи О.В.,
розглянувши в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гудим Інга Володимирівна, про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі номер 204/2429/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу та договору дарування недійсними,
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу та договору дарування недійсними - відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2024 року по цивільній справі №204/2429/24 і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, стягнути з відповідачів судові витрати.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , залишено без задоволення, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2024 року - без змін.

31 липня 2024 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гудим І.В., про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09.12.2025 року справу призначено до розгляду.

У заяві ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гудим І.В., просить стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 13800,00 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, у своєму відзиві на позовну заяву відповідачем було наведено орієнтовний розрахунок судових витрат, після чого згідно з законодавством має бути надано протягом п`яти днів після ухвалення рішення по суті позовних вимог розрахунок витрат подається разом із відповідною заявою.

На підтвердження розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гудим І.В, надала до апеляційного суду: копію договору №01/04/24 про надання правової (правничої) допомоги від 01.04.2024 року; копію додаткової угоди №4 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від №01/04/24 від 01.04.2024 року; копію акту приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги №3 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.04.2024 року від 17 липня 2025 року; копії інформаційних повідомлень про зарахування коштів №232934193 від 02.02.2025 року, №245372672 від 08.05.2025 року, №@2PL391345 від 18.07.2025 року та докази відправлення заяви позивачу.

Заперечення в письмовому вигляді на подану заяву до Дніпровського апеляційного суду не надійшли.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи заяви, апеляційний суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частинами першою, третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно з частиною четвертою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах.

Згідно з ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 лютого 2019 року (справа №756/2114/17) зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

З матеріалів справи вбачається, що 01.04.2024 року між адвокатом Гудим І.В. та ОСОБА_4 , укладений договір №01/04/24 про надання правової (правничої) допомоги (а.с. 229-230зв, том 2).

Пунктом 4.1. передбачено, що розмір гонорару та порядок його оплати визначається сторонами у додатковій угоді до цього договору та відповідно до обсягу доручення на підставі звернення клієнта.

26 січня 2025 року адвокатом Гудим І.В. та ОСОБА_4 підписано додаткову угоду №4 до договору про надання правової допомоги №01/04/24 від 01.04.2024 року, відповідно до якого перелічено послуги з правової допомоги та їх вартість (а.с. 228зв, том 2).

Акт виконаних робіт до вказаного договору від 17.07.2025 року, укладений між адвокатом Гудим І.В. та ОСОБА_4 , відповідно до якого вартість послуг становить суму в розмірі 13800,00 грн, що включає в себе складання підготовку відзиву на апеляційну скаргу, консультацію, правовий аналіз та узгодження правової позиції в суді - 1000,00 грн, клопотання про застосування строків позовної давності та подання їх до суду - 9000,00 грн., представництво інтересів у суді (за одне судове засідання) включаючи час та витрати на дорогу до суду - 2000,00 грн та 1800,00 грн. (а.с. 228, том 2).

Вказані послуги оплачені, що підтверджуються інформаційними повідомленнями про зарахування коштів №232934193 від 02.02.2025 року, №245372672 від 08.05.2025 року, №@2PL391345 від 18.07.2025 року згідно договору про надання правової допомоги по договору №01/04/24 від 01.04.2024 року у розмірі 10000,00 грн, 2000,00 грн та 1800,00 грн, а всього: 13800,00 грн (а.с. 225-227, том 2).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат апеляційний суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою - п`ятою та дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19.

З огляду на наведене, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи всі аспекти та складність справи (яка, на думку колегії суддів, не є занадто складною, апеляційний суд вважає, що вимоги заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягають частковому задоволенню та є обґрунтованими у розмірі 10000,00 грн. Такий розмір буде об`єктивним та справедливим.

Керуючись статтями 270, 382 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гудим Інга Володимирівна,про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 10000,00 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: