Справа № 2-1714/10
Провадження №6/369/147/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря судових засідань Худинець Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У вересні 2025 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла на розгляд заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Свою заяву мотивує тим, що відповідно до виконавчого листа № 2-1714/10 виданого 05 травня 2010 року Києво-Святошинським районним судом Київської області на виконанні перебуває рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 квітня 2009 року по справі № 2-1714/10, яким задоволено позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML- 013/191/2007 від 25 вересня 2007 року, а саме:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму боргу із сплати за договором кредиту у розмірі 174 992,63 грн., відсотків за користування кредитом у сумі 26 583,32 грн., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 84 389,64 грн., судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 1 700,00 грн., а також 120,00 грн. - витрати на інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи, а всього 287 785,59 грн.

28 травня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № ML-013/191/2007 від 25.09.2007 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (№ 143 Реєстру).

31 жовтня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» було укладено Договір факторингу відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором відступлено до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (№ 48 Реєстру).

Відповідно Протоколу № 1706 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія від 25 липня 2024 року було змінено та затверджено найменування заявника на Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС».

Просили суд замінити сторону (стягувача) з виконання виконавчих документів у справі № 2-1714/10 з Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», ідентифікаційний код 42649746 місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, будинок 8.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, зазначивши в заяві про розгляд справи за відсутності представника заявника.

Боржник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся судом та заявником належним чином.

Інші сторони та зацікавлені особи в судове засідання не прибули, про розгляд заяви повідомлялися належним чином, відповідно до ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи, у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.04.2009 року Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму боргу із сплати за договором кредиту від 25 вересня 2007 року №ML-013/191/2007 у розмірі 174 992,63 грн., відсотків за користування кредитом у сумі 26 583,32 грн., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 84 389,64 грн., судові витрати, що складаються з судового збору (державного мита) у розмірі 1 700,00 грн., та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень, загальна сума становить 287 785,59 грн.

Рішення суду на час розгляду заяви набрало законної сили, відомості про його оскарження в матеріалах справи відсутні.

28 травня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № ML-013/191/2007 від 25.09.2007 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (№ 143 Реєстру).

Відповідно до п. 3.1 Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 28 травня 2010 року в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець (ПАТ «ОТП Банк») продає (переуступає) Покупцю (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») права та Кредитний портфель, який включає в себе Кредитні договори (перелік яких міститься у Додатку №1 до цього Договору), а Покупець (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») приймає такий Кредитний портфель та зобов`язаний сплатити на користь Продавця (ПАТ «ОТП Банк») Винагороду.

31 жовтня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» було укладено Договір факторингу відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором відступлено до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (№ 48 Реєстру).

Відповідно Протоколу № 1706 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія від 25 липня 2024 року було змінено та затверджено найменування заявника на Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС».

На час розгляду заяви Вишневим відділом Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відкрито виконавчі провадження, що підтверджується інформацією про виконавче провадження, роздрукованої з Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Згідно вимог ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 року (справа № 6-122 цс13) зазначено, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

У відповідності до вимог ч. 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Слід зазначити, що згідно вимог чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), оскільки не передбачає переходу всієї сукупності прав та обов`язків до правонаступника (що має місце у випадках припинення юридичної особи та спадкового наступництва, у випадку смерті фізичної особи), однак є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

У ч. 1ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19.03.1997 року).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» підлягає задоволенню, оскільки рішення не виконано, а доводи наведені у заяві про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи.

Керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.512,514 ЦК України,442 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» задовольнити.

Замінити стягувача з виконання виконавчих документів у справі № 2-1714/10 з Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» ( , місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, будинок 8) .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 03 березня 2026 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ