1Справа № 335/5029/25 2/335/49/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026? ? року м.Запоріжжя

Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання: Шевченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Запоріжжя цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги. У позові зазначає, що за період 01.11.2016 по 30.11.2024 року Концерн «МТМ» надав послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, в житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , споживачі оплату послуг не здійснюють, у зв`язку з чим станом на 01.12.2024 ? рік утворилася загальна заборгованість на суму 34588, 39 грн. Відповідачі у добровільному порядку заборгованість не погашають, тому позивач просить суд стягнути з відповідачів суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та водопостачання за вказаний період в сумі 34588,39 грн., та стягнути судові витрати по оплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.

Ухвалою суду від 03.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Від відповідачів до суду 01.09.2025 року надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в якому відповідачі просили постановити ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування клопотання відповідачі зазначили, що з метою повного, всебічного розгляду справи, витребування додаткових доказів, виклик свідків, призначення експертизи просять здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Також від відповідачів 03.09.2025 року до суду надійшло клопотання про витребування доказів, в якому відповідачі просять витребувати: 1. звернення ОСОБА_1 до Позивача (IV квартал 2019року) з приводу неналежної якості послуги з постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 ; 2. Відповідь Позивача на вищезазначене звернення; 3. Акти-претензії щодо перевірки якості послуги з постачання гарячої води у квартирі АДРЕСА_2 в період з IV квартал 2019року до 22.02.2022 року; 4. Акти-претензії щодо перевірки якості послуги з постачання гарячої води на вводе в дом (у подвалі) за адресою: АДРЕСА_3 в період з IV квартал 2019року до 22.02.2022 року; 5. Акти-претензії щодо перевірки якості послуги з постачання гарячої води в оглядових(смотрових) камерах (зовнішні мережи) за адресою: АДРЕСА_3 в період з I квартал 2019року до 22.02.2022 року; 6. Акти-претензії щодо перевірки якості послуги з постачання гарячої води іншим споживачам за адресою: АДРЕСА_4 , 34, АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 та/інших) в період з I квартал 2019року до 22.02.2022 року; 7. Інформацію щодо розрахунків перерахувань розміру плати(столбец нараховано Розахунку суми позову) за послугу з постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 період з IV квартал 2019року до 22.02.2022 року, а саме періодів перерахунків, розміру перерахунків, зафіксованих та/або переданих показів квартирного лічильника тип СГВ-15 N2р. 8. Інформацію щодо причини відсутності перевірки якості послуги з постачання гарячої води у квартирі АДРЕСА_2 у лютому 2020 року.

Одночасно з клопотаннями та у подальшому відповідачами подавалися заяви про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 23.01.2026 представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справа за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися повторно, про час і місце судового засідання повідомлялися у встановленому ЦПК України порядку.

Судове засідання, призначене на 19.06.2025 було неодноразово відкладено за клопотанням відповідачів, востаннє на 23.01.2026 року.

22.01.2026 року від відповідачів надійшло клопотання про відкладення розгляду справи яке обґрунтоване необхідністю проходження реабілітації, необхідністю отримання лікарських консультацій призначено на 22.01.2026 року, перебуванням за кордоном.

Суд неодноразово задовольняв клопотання відповідачів та відкладав судові засідання, проте клопотання про відкладення подане 22.01.2026 до засідання 23.01.2026 року визнається судом необґрунтованим з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України", заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Перекладу документів, викладених іноземною мовою, до клопотання про відкладення не долучено, разом із тим, із цифрових показників дати і часу викладених у документах можливо встановити що йдеться про запис на 22.01.2026 року на 17:00 год., тоді як засідання у даній справі призначено на 22.01.2026 року 11 год. 30 хв.

Суд звертає увагу на те, що клопотання не містить обґрунтувань не можливості прибуття в судове засідання ОСОБА_2 .

Суд зважає на те, що на цей час ЦПК України передбачає альтернативні механізми для реалізації своїх прав на участь в судових засіданнях, зокрема участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції, у тому числі з власних джерел, виклад своїх заперечень в письмовій формі, направлення доказів засобами електронного або поштового зв`язку, тощо.

З часу відкриття провадження у справі з червня 2025 року було достатньо часу надати всі необхідні, на їх думку, документи (докази), долучити їх до матеріалів справи та заявити відповідні клопотання, тим більше в матеріалах справи від відповідачів наявний відзив на позовну заяву та заява про застосування строків позовної давності, а відповідачі будучи належним чином неодноразово повідомлені про час та місце розгляду справи та зазначаючи, що перебувають за кордоном не були позбавлені права заявити клопотання про здійснення судового засідання в режимі відеоконференції.

З урахуванням зазначеного та розумності строків розгляду справи суд дійшов про відмову у задоволенні клопотання відповідачів про відкладення розгляду справи 23.01.2026 року і дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників, що не з`явилися на підставі на наявних у справі доказів.

Так, судом враховується тривалий розгляд цієї справи в суді, а також враховано, що стороною відповідача викладено свої доводи і міркування щодо позовної заяви у поданому до суду відзиві. Стороною відповідачів не указані причини, які унеможливлюють вирішення спору за відсутності відповідачів і в клопотанні про відкладення розгляду справи від 22.01.2026 року не зазначено жодних нових обставин, які унеможливлюють розгляд справи за наявними матеріалами за відсутності сторони відповідача.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи суд виходить із тих обставин, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Вивчивши матеріали справи в межах вирішуваних питань, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Також, частиною 2 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Одне лише посилання відповідачів на необхідність розгляду справи в порядку загального провадження за відсутності підтверджених фактичних даних відносно цих обставин, не може вважатися беззаперечною підставою для віднесення справи до категорії складних та призначення, у зв`язку з цим, її загального розгляду.

Враховуючи те, що дана категорія справи не відноситься до переліку справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, що передбачено ч.4 ст.274 ЦПК України, а також з огляду на дискреційний характер повноважень суду відносно вирішення такої категорії процесуальних питань, а підстав які б перешкоджали розгляду цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження і обумовили б необхідність переходу до загального позовного провадження немає, суд не знаходить підстав для розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно із ч.2 та 3 ст.83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Особа, яка заявляє клопотання перед судом про витребування від інших осіб письмових доказів, повинна зазначити: який письмовий доказ вимагається, орган чи особу, у яких він знаходиться, та обставини, які може підтвердити цей доказ. Крім того, у клопотанні слід зазначити обставини, що можуть бути підтверджені доказом, якого необхідно витребувати. Ці обставини повинні входити до предмету доказування у справі, інакше суд може відмовити в задоволенні клопотання про витребування доказів.

Тож, для витребування доказів судом, відповідачам необхідно надати суду докази того, що нею вживалися заходи для отримання доказів, проте безуспішно, в зв`язку з чим ним подається клопотання про витребування доказів, яке повинно відповідати вимогам ч. 2 ст. 84 ЦПК України.

Стороною відповідача в порушення ч.1 ст. 84 ЦПК України не надано доказів неможливості самостійно надати запитувані в клопотанні докази, не надано доказів відмови особи, в якої витребовуються докази у наданні зазначених в клопотанні конкретно визначених доказів та не зазначено обставини, які може підтвердити кожний наведений у клопотанні доказ, виходячи із предмету доказування у справі.

На підставі вищевикладеного, з огляду на предмет доказування і підстави заявленого позову, відсутність доказів того, що відповідачами вживалися заходи для отримання доказів, проте докази отримані не були, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Керуючись ст.ст.11, 13, 49, 84, 274,277 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розгляд справи позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, за правилами загального позовного провадження, відмовити.

У задоволенні клопотання відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування доказів у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова