Провадження № 2/202/1690/2026
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 січня 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі: головуючого судді Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Щербини В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -

В С Т А Н О В И В:

28.11.2025 до Індустріального районного суду міста Дніпра через підсистему «Електронний суд» надійшли додатки до позовної заяви АТ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, при цьому текст позовної заяви додано як додаток.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2025 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду даної справи.

Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 1.12.2025 року позовну заяву ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без руху через подачу позовної заяви без застосування вбудованого текстового редактора як передбачено Інструкцією користувача Електронного суду.

4.12.2025 року представником позивача усунуто зазначені недоліки шляхом подачі через систему «Електронний суд» позовної заяви в новій редакції.

Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 11.12.2025 року прийнято позовну заяву ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позову представником ТОВ «Факторинг Партнерс» зазначено, що 11.01.2020 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №.

Відповідно до умов договору позики, кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,0 грн., в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами.

Пропозиція (оферта) на отримання 1 траншу згідно заявки-анкети № від 31.01.2020 року в рамках договору про надання позики № від 11.01.2020 року підписано позичальником 11.01.2020, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Договором позики визначено, що на підставі заявки на позику, підписаної позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти на суму у загальному розмірі 3000,00 грн. на строк, встановлений договором позики, зі сплатою 649,46 % річних за користування позикою.

14.07.2021 між ТОВ «ІНФІНАНАС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №14-07/21 відповідно до умов котрого ТОВ «ІНФІНАНАС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №.

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-01/2023 відповідно до умов котрого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №.

28.08.2025 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір №28-08/25, відповідно до умов котрого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № . Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до ОСОБА_1 за договором № .

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № від 11.01.2020 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 89 313,25 грн., з котрих: 4 500,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 84813,25 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 59782,00, з котрих: 4 500,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 55 282,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Крім того, 07.02.2020 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 укладено Договір №89.

Пунктом 5.2. договору визначено, що до вимог, що виникають з цього договору позики або у зв`язку з ним, застосовується позовна давність у десять років.

18.12.2023 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір №18/12-2023, відповідно до умов котрого ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 89.

Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до ОСОБА_1 і за договором №89.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №89 від 07.02.2020, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 5 693,55 грн, з котрих: 3 000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту); 795,70 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 1897,85 грн. - заборгованість за пенею та/або штрафами.

У зв`язку з наведеним, представник позивача просила стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором надання позики № від 11.01.2020 року в розмірі 59782,00, з котрих: 4 500,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 55 282,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; заборгованість за договором позики №89 від 07.02.2020 року в розмірі 5 693,55 грн, з котрих: 3 000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту); 795,70 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 795.70 грн.; 1897,85 грн. - заборгованість за пенею та/або штрафами, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. В позовній заяві просив провести розгляд справи без участі представника ТОВ «Факторинг Партнерс».

Відповідач у судове засідання не з`явилася. Від її представника, адвоката Шаповал Н.Л., надійшов відзив у котрому остання просила ухвалити рішення суду, з урахуванням зазначених у відзиві доводів, а саме: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» кошти за договором №89 в розмірі 3 795,70 грн., з котрих: 3 000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту); 795,70 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.; в іншій частині вимог відмовити; розглянути заяву про застосування строку позовної давності та розглянути справу без її та позивача участі. В обгрунтування вказаного зазначила наступне.

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживчий кредит», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Отже, на її думку, максимальний розмір денної процентної ставки за договором № та договором №89 перевищує 1%, що є порушенням законодавства.

Зазначає, що заявлені у позовній заяві суми є несправедливими у розумінні ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечать принципам розумності та добросовісності.

Так, за договором № тіло кредиту становить 4 500,00 грн., а заявлені відсотки в розмірі 55 282,00 грн. перевищують тіло кредиту майже в тринадцять разів.

Вважає, що встановлення умовами договорів відсоткової ставки за договором № у розмірі 638,75% та за договором №89 в розмірі 649,46% річних є несправедливим.

Щодо позовної давності зазначає наступне.

Так, за договором №89, що був укладений між сторонами 7.02.2020, п.5.2 дійсно вказано, що до вимог, що виникають з цього договору позики або у зв`язку з ним, застосовується позовна давність десять років.

Строк для звернення до суду із вимогами про стягнення коштів по цьому договору не закінчився, але з огляду на приписи ст.258 ЦК України для стягнення пені у розмірі 1 897,85 грн за зазначеним договором вже сплив та не підлягає стягненню.

Що стосується строку для звернення до суду із вимогами про стягнення коштів за договором №, то строк для звернення до суду вже сплив, бо зазначеним договором не визначено збільшення строку позовної давності, а тому, на думку представника відповідача, необхідно застосувати загальний строк 3 роки, котрий вже сплинув.

Що стосується заявленого у позовній заяві розміру понесених витрат на правову допомогу в розмірі 16 000,00 грн., то він, на думку представника відповідача, є значно завищеним і не відповідає співмірності, об`єктивності, складності справи та виконаному об`єму роботи адвоката по ній, а саме, справа незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг доказів є невеликий, справа розглядається в порядку спрощеного провадження. Тому вважає, що стягнення з ОСОБА_1 понесених витрат на правову допомогу в розмірі 3 000,00 грн. є співмірним з виконаною адвокатом роботою в ній.

6.01.2026 року від представника позивача, адвоката Сердійчук Я.Я., надійшла відповідь на відзив, у котрій остання просила задовольнити повністю позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс», зазначивши таке.

Щодо нарахування відсотків зазначає, що у розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано, з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. При цьому, перевірити правильність розрахунків можливо за допомогою елементарних математичних операцій множення, ділення та додавання.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 07.06.2023 року по справі №234/3840/15 визначено, що непогодження (незгода) з розрахунком, наданим позивачем, не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі. Незгода Відповідача із розрахунком заборгованості не позбавляє його можливості, на підтвердження своїх доводів, надати свій контррозрахунок. Відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов договору, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку. Таким чином, представником відповідача не були зроблені арифметичні розрахунки суми заборгованості належним чином та у відповідності до всіх визначених та погоджених сторонами умов договору.

Щодо договору №89 представник позивача зазначає наступне.

07.02.2020 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 укладено Договір № 89.

Відповідно до п. 1.1. договору позики, сторони погодили, що позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти на суму 3 000,00 грн. на строк 15 календарних днів під 649,46 % річних.

Відповідно до п. 4.2. позичальник, який прострочив внесення чергового платежу, зобов`язаний сплатити неустойку за прострочення внесення чергового платежу у розмірі 50% від суми простроченого зобов`язання із внесення чергового платежу.

Отже, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку, визначеного та погодженого сторонами Договору.

Щодо договору № представник позивача зазначає наступне.

11.01.2020 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір №. Відповідно до пропозиції укласти договір, строк дії кредитного договору становить три роки. Відповідно до умов договору та правил надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною договору, кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн., в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами.

Своїм підписом на договорі відповідачка підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати.

За умовами п. 1.2 договору, кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у додатку №1 та додатку №2 до договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 до договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов договору: додатку №1 та додатку №2 до договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 до договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту (траншу) за договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (траншем).

Відповідно п.1.7 договору, протягом 36 календарних місяців з дня укладення договору позичальнику надається право користуватися діючим лімітом кредиту, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках надання кредиту на умовах договору та правил.

Згідно п.1.9 договору, дія цього договору вважається продовженою на наступні 36 календарних місяців, якщо до закінчення строку дії договору жодна із сторін письмово не повідомила іншу сторону про його припинення у зв`язку з закінченням строку дії договору. Дія цього договору може бути достроково припинена за ініціативою будь-якої із сторін шляхом письмового повідомлення іншої сторони та при умові відсутності зобов`язань між сторонами. Отже, нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося відповідно до умов цього договору в межах строку дії кредитного договору.

Відповідачем було укладено кредитні договори за власним бажанням, добровільно, без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Перед укладенням кредитного договору позичальник отримала від кредитодавця всю інформацію стосовно кредиту, ознайомилася з усіма умовами договору та правильно зрозуміла суть фінансової послуги. Під час укладання договору, відповідач усвідомлювала всі ризики, пов`язані з укладенням даного договору, а також наслідки і відповідальність у разі неналежного виконання умов договору. Зокрема, відповідачу було відомо про реальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок її зміни та порядок нарахування відсотків.

Відповідач здійснила дії, спрямовані на укладення вказаного договору, шляхом заповнення заяви-анкети на отримання кредиту, у якій відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з умовами та правилами надання коштів в позику. Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим.

Щодо денної процентної ставки представник позивача зазначає наступне.

Відповідач посилається на ст. 8 Закон України «Про споживче кредитування» в редакції 22.11.2023 року. Так, з огляду на положенняп.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», положення ч. 5 ст.8 вказаного Закону щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки, вводиться в дію поетапно, а саме протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг". Так протягом перших 120 днів установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Окрім того, частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Кредитний договір був укладений до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування» (№ 3498-ІХ від 22.11.2023 року), а також строк дії вищевказаного договору закінчився 23.02.2022 року. За таких обставин, застосування відповідачем при здійсненні розрахунку заборгованості за кредитним договором денної відсоткової ставки на рівні 1 % є безпідставним.

Щодо строку позовної давності представник позивача звертає увагу суду, що перебіг таких строків було зупинено у зв`язку з введенням карантину, а в подальшому воєнного стану. Також зазначає, що відповідно до п. 12 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин, дію якого неодноразово продовжено. Дію карантину скасовано 01 липня 2023 року.

Крім того, відповідно до п. 19 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України (чинний на момент звернення з позовною заявою) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином, з 12.03.2020 по 01.07.2023 року перебіг строків позовної давності продовжено, а з 24.02.2022 року та по 04.09.2025 року перебіг строків позовної давності зупинено. Отже, строки позовної давності не були пропущені позивачем, а, підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності у суду відсутні. Виходячи з чого, посилання відповідача на пропущення строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом є необґрунтованими і заява останнього про застосування наслідків пропуску строку позовної давності не підлягає задоволенню.

Щодо справедливості умов відповідач зазначив, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Проте, вказана норма застосовується щодо нарахування штрафних санкцій за порушення виконання умов договору, зокрема неустойки (штрафу та пені), а не відсотків за користування кредитом або відсотків річних. У справі, що розглядається, заборгованість складається із заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками. Позивач не нараховував пеню, неустойку та/або інші штрафні санкції за невиконання умов договору, а лише відсотки, у розмірі та строк, погоджений сторонами. Враховуючи, що відсотки не є пенею, їх зменшення чинним законодавством не передбачено.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.01.2020 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №.

Відповідно до п. 1.1 договору, товариство надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту (надалі по тексту «кредит») для власних потреб на умовах цього договору, а також згідно правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM» (надалі Правила), які є невід`ємною частиною договору, а позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами.

За умовами п. 1.2 договору, кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у додатку №1 та додатку №2 до договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 до договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов договору: додатку №1 та додатку №2 до договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 до договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту (траншу) за договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (траншем).

Відповідно п.1.3., мета отримання кредиту для власних потреб.

Кредит надається без умови його забезпечення. Загальний (максимальний) розмір кредитної лінії - 20 000 гривень.

Згідно п. 1.6. договору № від 11.01.2020, в рамках дії даного договору сторони погодили наступні загальні умови, а саме: до умов даного Договору застосовуються фіксована процентна ставка. Порядок обчислення процентної ставки встановлюється цим пунктом Договору та Правилами. Максимальний строк - 30 календарних днів. Діючий ліміт (сума) кредиту (в національній валюті) 20 000,00 грн. Максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості - 1,75 %.

Розмір відсотків за один день користування кредитом (траншем) та річна відсоткова ставка визначаються сторонами у додатку №1 та додатку №2 до договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту.

Відсотки за користування поточним кредитом (траншем) нараховується за один календарний день від фактичної суми грошових коштів, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках наданого кредиту (траншу) в день такого нарахування.

Відповідно до п.1.7. договору, протягом 36 календарних місяців з дня укладення договору позичальнику надається право користуватися діючим лімітом кредиту, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках надання кредиту на умовах договору та правил.

Згідно п.1.10.2. договору, максимальна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75 %.

14.07.2021 між ТОВ «ІНФІНАНАС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №14-07/21 відповідно до умов котрого ТОВ «ІНФІНАНАС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №.

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-01/2023 відповідно до умов котрого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №.

28.08.2025 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір №28-08/25, відповідно до умов котрого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № . Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до ОСОБА_1 за договором № .

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № від 11.01.2020 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на 9.01.2023, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 89 313,25 грн., з котрих: 4 500,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 84813,25 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 12.01.2020 по 9.01.2023 року.

Крім того, 07.02.2020 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 укладено Договір №89.

Пунктом 5.2. договору визначено, що до вимог, що виникають з цього договору позики або у зв`язку з ним, застосовується позовна давність у десять років.

18.12.2023 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено договір №18/12-2023, відповідно до умов котрого ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №89.

Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до ОСОБА_1 і за договором №89.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №89 від 07.02.2020, що підлягає стягненню з позичальника, згідно довідки по зазначеному договорі позики, станом на 22.02.2020 року становить 5 693,55 грн, з котрих: 3 000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту); 795,70 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 1897,85 грн. - заборгованість за пенею та/або штрафами за період з 7.02.2020 року по 22.02.2020 року.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконала умови договору, чим порушив право позивача на кошти за кредитним договором та вважає, що виниклі спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Підписуючи кредитні договори, відповідач визнала надані фінансовою установою умови отримання фінансового кредиту, з якими ознайомилася та до котрих приєдналася, підписавши кредитні договори. Тобто, сторонами при укладенні договорів були досягнуті усі істотні умови договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 612 цього Кодексу, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідач одержала та використала за цільовим призначенням кредитні кошти, про що свідчать надані позивачем розрахунки заборгованостей. Однак ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами не виконувала, у зв`язку з чим допустила виникнення заборгованості.

Факти укладення договору позики № та договору №89 представником відповідача не заперечуються.

Представник відповідача у відзиві заперечує щодо нарахування відсотків за вказаними кредитними договорами, посилаючись на вимоги Закону України «Про споживчий кредит» та Закону України «Про захист прав споживачів», вважає що встановлення умовами договорів відсоткової ставки за договором №0 в розмірі 638,75% річних та за договором №89 у розмірі 649,46% річних є несправедливим. Проте суд не може прийняти до уваги вказані доводи представника відповідача з наступних підстав.

Щодо нарахування процентів за договором №89, суд зазначає наступне.

Договір №89 було укладено між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 07.02.2020. Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору, сторони погодили, що позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти на суму 3000 грн. на строк 15 календарних днів під 649,46 % річних.

Відповідно до п. 4.2. позичальник, який прострочив внесення чергового платежу, зобов`язаний сплатити неустойку за прострочення внесення чергового платежу у розмірі 50% від суми простроченого зобов`язання із внесення чергового платежу.

За таких обставин, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку, визначеного та погодженого сторонами договору, а саме, за період з 7.02.2020 року по 21.02.2020 року. Крім того, у зв`язку з непогашенням заборгованості, ОСОБА_1 було нараховано штраф у розмірі 1897,85 грн.

Щодо нарахування процентів за договором №, суд зазначає наступне.

Договір № укладено між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 11.01.2020 року. Відповідно до пропозиції укласти договір, строк дії кредитного договору становить 3 роки.

Відповідно до умов зазначеного договору та правил надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною договору, кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн., в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами.

Своїм підписом на договорі відповідачка підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати.

За умовами п. 1.2 договору, кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у додатку №1 та додатку №2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 до договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов договору: додатку №1 та додатку №2 до договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 до договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту (траншу) за договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (траншем).

Відповідно п.1.7 договору, протягом 36 календарних місяців з дня укладення договору позичальнику надається право користуватися діючим лімітом кредиту, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках надання кредиту на умовах договору та правил.

Згідно п.1.9 договору, дія цього договору вважається продовженою на наступні 36 календарних місяців, якщо до закінчення строку дії договору жодна із сторін письмово не повідомила іншу сторону про його припинення у зв`язку з закінченням строку дії договору. Дія цього договору може бути достроково припинена за ініціативою будь-якої із сторін шляхом письмового повідомлення іншої сторони та при умові відсутності зобов`язань між сторонами.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 12.04.2022 по справі №756/6038/20, незгода позичальника з умовами та особливостями кредитування, за відсутності зауважень щодо змісту та умов кредитного договору під час його укладення, за відсутності зауважень щодо змісту та умов договору під час його укладення та підписання, не є підставою для визнання умов договору такими, що не підлягають виконанню під час вирішення спору про стягнення заборгованості за цим договором, оскільки суперечать принципам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що відповідач здійснила дії, спрямовані на укладення договору № шляхом заповнення заяви-анкети на отримання кредиту, у якій ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з умовами та правилами надання коштів в позику.

За таких обставин, нарахування відсотків за кредитним договором № здійснювалось в межах строку, визначеного та погодженого сторонами договору, а саме, за період з 12.01.2020 року по 9.01.2023 року.

У постанові Верховного Суду від 07.06.2023 року по справі №234/3840/15 зазначено, що непогодження (незгода) з розрахунком, наданим позивачем, не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі. Незгода відповідача із розрахунком заборгованості не позбавляє його можливості, на підтвердження своїх доводів, надати свій контррозрахунок.

На заперечення факту нарахування відсотків представником відповідача не було надано жодних доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов договорів, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку. Таким чином, представником відповідача не були зроблені арифметичні розрахунки суми заборгованості належним чином та у відповідності до всіх визначених та погоджених сторонами умов договору.

Щодо перевищення розміру денної процентної ставки, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що у відзиві на позов представник відповідача посилається на ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції 22.11.2023 року.

Так, з огляду на положення п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», положення ч. 5 ст.8 вказаного Закону щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки, вводиться в дію поетапно, а саме протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Протягом перших 120 днів установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Крім того, частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Кредитні договори були укладені до внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування» (№ 3498-ІХ від 22.11.2023 року). Щодо договору №, то строк дії вказаного договору закінчився 23.02.2022 року.

За таких обставин, застосування представником відповідача при здійсненні розрахунку заборгованості за кредитним договором денної відсоткової ставки на рівні 1 % є безпідставним.

Суд також не може прийняти до уваги доводи представника відповідача щодо застосування строку позовної давності до кредитного договору №89 в частині нарахованих штрафів у сумі 1897,85 грн. та щодо кредитного договору № в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальновідомим є той факт, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин, дію якого неодноразово продовжено. Дію карантину скасовано 01.07.2023 року.

Відповідно до п. 12 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Крім того, відповідно до п. 19 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України (чинний на момент звернення з позовною заявою) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином, з 12.03.2020 по 01.07.2023 року перебіг строків позовної давності продовжено на законодавчому рівні, а з 24.02.2022 року та по 04.09.2025 року перебіг строків позовної давності зупинено.

За таких обставин, строки позовної давності не були пропущені позивачем, а тому підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності відсутні.

Виходячи з начеденого, посилання відповідача на пропущення строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом, є необґрунтованими; заява останнього про застосування наслідків пропуску строку позовної давності не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором № від 11.01.2020 року становить 89 313,25 грн., з котрих: 4 500,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 84813,25 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 59782,00, з котрих: 4 500,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 55 282,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Факторинг Партнерс» за кредитним договором №89 від 07.02.2020 року становить 5 693,55 грн, з котрих: 3 000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту); 795,70 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 1897,85 грн. - заборгованість за пенею та/або штрафами.

Враховуючи, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання перед ТОВ «Факторинг Партнерс» , яке є правонаступником кредиторів, належним чином не виконує, про що свідчить наявність заборгованості, й належних доказів на спростування доводів позивача та суми заборгованості за кредитними договороами ані відповідачем, ані її представником суду не надано, у зв`язку з чим суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором надання позики № від 11.01.2020 року в розмірі 59782,00, з котрих: 4 500,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 55 282,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; заборгованість за договором позики №89 від 07.02.2020 року в розмірі 5 693,55 грн, з котрих: 3 000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту); 795,70 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 795.70 грн.; 1897,85 грн. - заборгованість за пенею та/або штрафами, а всього 65 475,55 грн.

Що стосується відшкодування позивачеві витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 16 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано копію договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 2.07.2024 року, копію заявки на надання юридичної допомоги №9 від 1.10.2025 року, витяг з Акту №21 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 року на суму 25 000,00 грн., платіжну інструкцію кредитного переказу грошових коштів № від 6.11.2025 року на суму 112 000,00 грн. (призначення платежу: надання правової допомоги згідно договору №02-07/2024 від 2.07.2024 року про надання правової допомоги).

Враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також заперечення представника відповідача, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 81, 89, 259, 260, 263-265,268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , інд. АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, м.Київ, вул.Гедройця Єжи, буд.6, офіс 521, ) заборгованість за договором надання позики № від 11.01.2020 року в розмірі 59782,00, з котрих: 4 500,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 55 282,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; заборгованість за договором позики №89 від 07.02.2020 року в розмірі 5 693,55 грн, з котрих: 3 000,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту); 795,70 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 795.70 грн.; 1897,85 грн. - заборгованість за пенею та/або штрафами, а всього 65 475 (шістдесят п`ять тисяч чотириста сімдесят п`ять),55 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» сплачений судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві),40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного текстова судового рішення.

Суддя Бєльченко Л.А.