Справа № 285/7103/25
провадження у справі №2/0285/175/26
24 лютого 2026 року м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б. за участі секретаря судового засідання Кородчук О.О. та осіб, які беруть участь у справі:
позивач: представник не прибув,
відповідач: не прибув,
розглянувши заочно у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-
Короткий зміст позовної заяви
26.12.2025 ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 10 767 грн 70 коп., а також судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 10.10.2024 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 13 334 грн зі сплатою 390,00 % річних, що становить 1,06% в день, та кінцевим строком повернення кредитних коштів до 02.01.2025. Кредитодавець належним чином виконав умови договору, надавши кредитні кошти у розмірі та порядку, передбаченому договором. За договором факторингу позивач набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 10 767 грн 70 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8 041 грн 24 коп.; проценти за користування кредитом в розмірі 2 525 грн 46 коп.; комісія в розмір 201 грн, яку позивач просить стягнути на його користь.
Доводи сторін у справі
Позивач просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання не прибула повторно, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов та клопотань про розгляд справи за її відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавала.
За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 10.10.2024 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 13 334 грн зі сплатою 390,00 % річних, що становить 1,06% в день, та кінцевим строком повернення кредитних коштів до 02.01.2025.
Так, відповідно до п. 2.2.1 кредитного договору сума кредиту становить 13 334 грн, яка надається не пізніше наступного дня після укладення цього договору, у наступному порядку: у розмірі 10 000 грн 50 коп. на номер рахунку/картки позичальника; у розмірі 3 333 грн 50 коп., шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5. індивідуальної частини (а.с. 23).
12.10.2024 ТОВ «ФК «Кредіплюс» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 10 000 грн 50 коп. (а.с. 68-а).
Однак матеріали справи не містять доказів перерахування позичальнику кредитних коштів саме в розмірі 13 334 грн.
Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 10 767 грн 70 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8 041 грн 24 коп.; проценти за користування кредитом в розмірі 2 525 грн 46 коп.; комісія в розмір 201 грн (а.с. 26).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту
Згідно із ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Матеріалами справи підтверджується, що кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із п. 2.2.1 кредитного договору сума кредиту становить 13 334 грн (а.с. 23).
Однак, фактично відповідач отримав у позику кредитні кошти в розмірі 10 000 грн 50 коп., що підтверджується квитанцією від 12.10.2024 (а.с. 68-а).
Інших належних доказів (квитанції, касові ордери, чеки) на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів саме в розмірі 13 334 грн, позивачем не надано.
Разом з тим, суд не вправі виходити за межі позовних вимог, а позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8 041 грн 24 коп., тому саме в цьому розмірі підлягають задоволенню позовні вимоги в цій частині, оскільки вони є обґрунтовані та підтверджені належними доказами.
Щодо вимоги про стягнення процентів за користування кредитом
Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
При цьому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позивач має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки (Постанова ВП ВС від 28.03.2018 № 444/9519/12, Постанова ВС від 01.09.2022 № 225/3427/15-ц).
Як встановлено судом, фактично відповідач отримав у позику кредитні кошти в розмірі
10 000 грн 50 коп., тому саме виходячи із цієї суми тіла кредиту підлягають нарахування проценти за користування кредитом (а.с. 68-а).
Згідно із п. 2.3. кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 390% річних, що становить 1,06% в день (390% річних? 365 днів).
Відповідно до п. 2.6 кредитного договору строк кредитування становить 84 дні, з 10.10.2024 до 02.01.2025.
Разом із цим, згідно із ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті не може перевищувати 1 %.
Згідно із п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 3498-IX, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
- протягом перших 120 днів - 2,5 %;
- протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, оскільки Закон України від 22.11.2023 № 3498-IX набрав чинності 24.12.2023, тому:
- за період з 24.12.2023 до 21.04.2024 максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %;
- за період з 22.04.2024 до 19.08.2024 - максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,5 %;
- за період з 20.08.2024 року - максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %.
Таким чином, з дня укладення кредитного договору, 10.10.2024 і до 02.01.2025 (закінчення строку кредитування) проценти за користування кредитом підлягають нарахуванню в розмірі 1% денної процентної ставки, оскільки вказаний розмір процентів визначений Законом, що становить 8 400 грн (10 000 грн 50 коп. х 1% в день х 84 календарні дні).
Разом з тим, оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення процентів за користування кредитом у меншому розмірі, а саме 2 525 грн 46 коп., а суд не вправі виходити за межі позовних вимог, тому саме в цьому розмірі підлягають задоволенню позовні вимоги в цій частині, оскільки вони є обґрунтовані та підтверджені належними доказами.
Щодо вимоги про стягнення комісії за надання кредиту
Згідно із п. 2.5. кредитного договору комісія за надання кредиту складає 3 333 грн 50 коп., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 25% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника, або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1 цієї індивідуальної частини кредитного договору. Розмір комісії за надання кредиту не може бути змінено (а.с. 23).
При цьому, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію (пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо) (п. 31.18. Постанови Верховного Суду від 13.07.2022 № 496/3134/19).
Отже позовні вимоги про стягнення про стягнення комісії за надання кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Висновки за результатами розгляду позовної заяви
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними і допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі
7 000 грн, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Указаний критерій застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у зазначеній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 2 500 грн, що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24.02.2026.

Суддя Т.Б. Сташків