провадження № 2/361/5664/25
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2026 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Ведмідь Н.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Представник ТОВ «Споживчий центр» шляхом використання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», 15 грудня 2025 року подав Броварському міськрайонному суду Київської області позовну заяву, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №28.10.2023-100000317 від 28 жовтня 2023 року в розмірі 21946,95 грн. та судові витрати.

Дослідивши матеріали позову, суддя встановив, що заява підлягає передачі на розгляд Саксаганському районному суду міста Кривий Ріг виходячи з наступного.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

З сукупного аналізу наведених положень законодавства варто зробити висновок,що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

Враховуючи викладене, суддя при визначені підсудності позовної заяви застосовує положення ч. 1 ст. 27 ЦПК України щодо підсудності за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування ОСОБА_1 , до якого пред`явлено позов.

Відповідно до ч. 6ст. 187 ЦПК України, 16 грудня 2025 року суддею в Єдиному державному демографічному реєстрі (ЄДДР) сформовано запит для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

Згідно відповіді ЄДДР № 2134461 від 16 грудня 2025 року, зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, 18 грудня 2025 року направлено запит про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, згідно якого ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , яка зазначена в позовній заяві, зареєстрованим не значиться.

З огляду на викладене вбачається, що позовна заява ТОВ «Споживчий центр» не підсудна Броварському міськрайонному суду Київської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд. Недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленомуст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючисьст. 27-32, 260 ЦПК України, суддя

постановив:

Матеріали цивільного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передати на розгляд Саксаганському районному суду міста Кривий Ріг за підсудністю.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновленя пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В. Ведмідь