Справа № 603/11/26
Провадження №2/603/74/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Галіяна І. М.,

секретар судового засідання Бішко І. М.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Монастириської міської ради про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І. Я., звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради, в якому просить визнати за ним право на завершення процедури приватизації земельних ділянок площею 0,35 га і 0,14 га,призначених для ведення особистого селянського (підсобного) господарства.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що рішенням 4 сесії 22 скликання Задарівської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 23.11.1995 року йому безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,35 га для ведення особистого підсобного господарства. Окрім того, рішенням восьмої сесії третього скликання Задарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області № 37 від 09.04.2000 року «Про збільшення земельних ділянок жителям сіл Задарів та Сеньків із земель резерву та земель запасу» йому додатково передано земельну ділянку площею 0,14 га. Проте у вищевказаних рішеннях його по батькові помилково вказано « ОСОБА_2 » замість правильного « ОСОБА_3 ». У зв`язку з наявністю таких розбіжностей Монастириська міська рада відмовила йому у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). З огляду на наведені обставини просить позов задовольнити. Судові витрати позивач покладає на себе.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Андрусенко І. Я. у підготовче засідання не з`явилися, проте в позовній заяві представник позивача просить розглянути справу за їхньої відсутності.

Представник відповідача Монастириської міської ради в підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за відсутності представника відповідача, з обставинами, викладеними в позові, погоджується, щодо задоволення позовних вимог не заперечує.

Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Суд встановив такі обставини.

У паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданому Монастириським РВ УМВС України в Тернопільській області 12.11.2000 року, позивач зазначений як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Красіїв Монастириського району Тернопільської області.

ОСОБА_1 09.09.1998 року зареєстровано у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та присвоєно йому ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується карткою фізичної особи платника податків позивача від 11.06.2000 року.

Згідно з архівним витягом № 03-05/444 від 09.09.2025 року з протоколу 4 сесії 22 скликання Задарівської сільської Ради Монастириського району Тернопільської області від 23.11.1995 року під № 34 у Списку громадян, яким передаються земельні ділянки у власність на постійне користування по Задарівській сільській раді народних депутатів, вказано ОСОБА_1 , за яким обліковується загальна площа земельних ділянок 0,75 га, з яких 0,15 га знаходиться у постійному користуванні, 0,60 га передано у приватну власність, зокрема, 0,25 га для обслуговування житлового будинку, 0,35 га для ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до архівного витягу № 03-05/442 від 09.09.2025 року з протоколу 8 сесії 3 скликання Задарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 09.04.2000 року сесія сільської ради вирішила збільшити земельні ділянки із резервного фонду жителям села Задарів від 0,05 га до 0,25 га на кожен двір (рішення № 37 від 09.04.2000 року «Про збільшення земельних ділянок жителям сіл Задарів та Сеньків із земель резерву та земель запасу»). Зокрема, ОСОБА_1 виділено 0,14 га (№ 4 у Списку жителів с. Сеньків, яким збільшені земельні ділянки).

Згідно з довідкою Монастириської міської ради № 236 від 28.04.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , це одна і та сама людина.

За змістом довідки Монастириської міської ради № 2 від 19.01.2026 року згідно записів земельно-кадастрової книги с. Сеньків ОСОБА_1 належить земельна ділянка 0,75 га, призначена для ведення особистого селянського господарства. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав у АДРЕСА_1 , з 1995 року по квітень 2000 року і дотепер. У списку громадян, яким надавалися землі по Задарівській сільській раді було допущено описку в написанні по батькові заявника вказано « ОСОБА_1 » замість правильного « ОСОБА_1 ».

Отже, суд встановив невідповідність по батькові позивача, зазначеного у рішеннях Задарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 23.11.1995 року та № 37 від 09.04.2000 року (« ОСОБА_2 »), по батькові, зазначеному у паспорті позивача (« ОСОБА_3 »).

Інформаційним листом Монастириської міської ради № Б-1424/05-01 від 09.01.2026 року ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельні ділянки загальною площею 0,49 га для ведення особистого селянського господарства в с. Сеньків у зв`язку з тим, що в архівних витягах з рішень Задарівської сільської ради від 23.11.1995 року та 09.04.2000 року його по батькові зазначене як « ОСОБА_2 », а в паспорті громадянина України « ОСОБА_3 ». У зв`язку з наведеним позивачу рекомендовано звернутись з відповідною позовною заявою до суду.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

У ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 ЗК України).

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, серед іншого, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, що передбачено п. «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Абзацом 2 п. 1 Перехідних положень ЗК України визначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Частиною 3 ст. 55 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що у разі передачі у власність та користування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування технічна документація розробляється на підставі дозволу, виданого відповідним органом (крім випадків, якщо відповідно до закону розроблення технічної документації здійснюється без надання такого дозволу).

Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, серед іншого, шляхом визнання прав.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з приписами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним і таким, що підлягає задоволенню. Установлено, що рішенням 4 сесії 22 скликання Задарівської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 23.11.1995 року позивачу безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,35 га для ведення особистогоселянського (підсобного) господарства. Окрім того, рішенням восьмої сесії третього скликання Задарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області № 37 від 09.04.2000 року «Про збільшення земельних ділянок жителям сіл Задарів та Сеньків із земель резерву та земель запасу» йому додатково передано земельну ділянку площею 0,14 га для ведення особистого селянського (підсобного) господарства. Водночас у додатках до цих рішень (записи № 34 і № 4 відповідно) по батькові ОСОБА_1 помилково зазначене як « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 ». У зв`язку із вказаними розбіжностями позивач не може завершити процедуру приватизації та реалізувати своє право на безоплатне отримання у власність зазначених земельних ділянок.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати за ним право на завершення процедури приватизації вищевказаних земельних ділянок, у тому числі право на реєстрацію за ним права власності (речового права) на ці земельні ділянки.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 200, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 315, 354 ЦПК України, ст. ст. 81, 116, 125, 152 ЗК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Монастириської міської ради про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, у тому числі право на реєстрацію за ним права власності (речового права) на:

- земельну ділянку площею 0,35 га для ведення особистого селянського (підсобного) господарства, передану йому у приватну власність рішенням четвертої сесії двадцять другого скликання Задарівської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 23.11.1995 року, у якому ОСОБА_1 зазначений як ОСОБА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,14 га для ведення особистого селянського (підсобного) господарства, передану йому у приватну власність рішенням восьмої сесії третього скликання Задарівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 09.04.2000 року № 37 «Про збільшення земельних ділянок жителям сіл Задарів та Сеньків із земель резерву та земель запасу», у якому ОСОБА_1 зазначений як ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Монастириська міська рада, місцезнаходження: вул. Шевченка, 19, м. Монастириська Чортківського району Тернопільської області, .

Головуючий суддя І. М. Галіян