Єдиний унікальний номер 728/225/26
Номер провадження 4-с/728/4/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року Бахмацький районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді Глушко О.І.

при секретарі Коваленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмачі скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність заступника начальника Бахмацького ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Вільковської Ірини Миколаївни,-

В С Т А Н О В И В:

29.01.2029 року через «Укрпошту» Сергієнко О.А. звернувся до суду із вказаною скаргою (зареєстрована канцелярію суду 03.02.2026 року), в якій просив визнати бездіяльність заступника начальника Бахмацького ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Вільковської Ірини Миколаївни щодо незняття арешту з рахунку НОМЕР_1 в межах виконавчих проваджень №№75010733, 66069828, накладений постановою про арешт коштів боржника від 12.07.2021 року, 24.12.2021, 05.05.2023 року, 20.08.2024 року та зобов`язати заступника начальника Бахмацького ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Вільковську Ірину Миколаївну зняти арешт з рахунку НОМЕР_1 в межах виконавчого провадження №75010733, накладений постановою про арешт коштів боржника від 20.08.2024 року та в межах виконавчого провадження № 66069828, накладений постановою про арешт коштів боржника від 12.07.2021 року, 24.12.2021, 05.05.2023 року до АТ КБ «Приватбанк» шляхом винесення постанов про зняття арешту з коштів.

Скарга мотивована тим, що бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арешту із рахунку, що використовується для зарахування заробітної плати, призводить до залишення в силі арешту на кошти, які складають заробітну плату, та звернення на них стягнення унеможливлює отримання боржником коштів заробітної плати у повному обсязі як єдиного джерела доходів та порушує його конституційне право на отримання винагороди за працю.

Ухвалою суду від 04.02.2026 року відкрито провадження у справі за скаргою, справу призначено до розгляду на 23.02.2026 року з викликом учасників, запропоновано заінтересованій особі та суб`єкту оскарження подати письмові заперечення проти скарги в строк до 19.02.2026 року.

20.02.2026 року від Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли матеріали виконавчого провадження №75010733 з виконання виконавчого листа № 1-кп/728/4/16, виданого 07.06.2016 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність, скаргу підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, також надіслав відповідь на заперечення проти скарги представника стягувача ОСОБА_2 - адвоката Ковалюха В.М., у якому зазначив, що строки для подачі скарги ним не порушені, оскільки на підтвердження використання рахунку НОМЕР_1 для зарахування заробітної плати отримав відповідь від АТ «КБ «Приватбанк» 21.01.2026 року, після чого звернувся до державного виконавця з приводу зняття арешту із зазначеного рахунку, та 29.01.2026 року отримав відповідь про те, що арешт не може бути знято, у зв`язку з чим 29.01.2026 року звернувся до суду з даною скаргою; таким чином про порушення свого права дізнався 29.01.2026 року, що узгоджується з положеннями ч.5 с. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того вказав, що в межах виконавчого провадження на розрахунковий рахунок стягувача перераховані кошти у розмірі 20% заробітної плати; накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є порушенням співмірності заходів примусового характеру.

Заінтересована особа: стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Представник заінтересованої особи - стягувача ОСОБА_2 - адвокат Ковалюх В.В. в судове засідання не з`явився; у наданій заяві просив розглядати справу за його відсутності та відмовити в задоволенні скарги.

20.02.2026 року представник стягувача ОСОБА_2 - адвокат Ковалюх В.М. через систему «Електронний суд» подав заперечення проти скарги ОСОБА_1 , в якому вказав про відсутність підстав для задоволдення скарги, посилаючись на те, що скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність заступника начальника Бахмацького ВДВС Вільковської І.М. щодо незняття арешту з рахунку НОМЕР_1 в межах виконавчих проваджень №№75010733, 66069828, накладений постановою про арешт коштів боржника від 12.07.2021 року, 24.12.2021 року, 05.05.2023 року, 20.08.2024 року та зобов`язати зняти арешт. Посилаєтся на положення ч.5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Зазначає, що скаржник не просить поновити строк на оскарження постанов державного виконавця та не вказує проважних причин пропуску такого строку; також скаржник не надав доказів, які б свідчили, що рахунок, на який накладено арешт, має спеціальний режим використання, або на нього зараховується виключно заробітна плата.

Представник заінтересованої особи - Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просили розглядати скаргу без участі представника відділу.

У відзиві просили відмовити в задоволенні скарги та вказали, що на виконанні у Бахмацькому відділі державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 231258,50 грн в порядку відшкодування моральної шкоди згідно виконавчого листа № 1-кп/728/4/16 від 07.06.2016 року, виданого Бахмацьким районним судом; 21.05.2024 року державним виконавцем винесена постанова про прийняття виконавчого провадження; 20.08.2024 року державний виконавчем винесена постанова про арешт коштів боржника та направлена до банків - учасників обміну за допомогою електронного документообігу.

Зазначає, що виконавець не має можливості перевірити, чи належить рахунок боржника, на який накладається арешт, до зарплатних, оскільки на сьогодні арешт рахунків у найбільших банках країни здійснюється автоматизовано, після підписання виконавцем на постанови про арешт коштів кваліфікованим електронним підписом.

Також посилається на постанову від 29 вересня 2023 року (справа № 336/1212/23), у якій Верховний Суд звертає увагу на те, що, накладаючи арешт на грошові кошти боржника, який не виконав судове рішення, державний виконавець у постановах зазначив, що арешт накладається на грошові кошти, які належать боржнику, що обліковуються на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Тому під час винесення оскаржуваної постанови не порушено вимог Закону України "Про виконавче провадження", частиною третьою статті 52 якого передбачено, що саме на банк покладено обов`язок перевірити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку і повернути його постанову без виконання. Такі дії будуть підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Виконуючи рішення суду чи іншого органу, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом.

Зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно з цим законом, а також у випадку, передбаченому п. 10 ч.1 ст. 34 Закону; також арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Виходячи з вищевикладеного, у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з рахунків.

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою старшого державного виконавця Бахмацького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Демою К.Ю. від 12.07.2021 року відкрито виконавче провадження №66069828 з примусового виконання виконавчого листа № 1-кп/728/4/16 від 21.03.2016 року, виданого Бахмацьким районним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 231875 грн 00 коп (а.с.29-30).

12.07.2021 року, 24.12.2021 року, 05.05.2023 року постановами старшого державного виконавця Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про арешт коштів боржника накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у виконавчому провадженні №66069828 (а.с.23-24, 25-26, 27-28).

Постановою Головного державного виконавця Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вільковської І.М. від 23.04.2024 року виконавчий лист № 1-кп/728/4/16, виданий 21.03.2016 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 231875 грн 00 коп у виконавчому провадження № 66069828 повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»(а.с.21-22).

Постановою головного державного виконавця Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вільковською І.М. від 21.05.2024 року відкрито виконавче провадження № 75010733 з примусового виконання виконавчого листа № 1-кп/728/4/16 від 07.06.2016 року, виданого Бахмацьким районним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 231258 грн 50 коп в порядку відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а.с.12-13).

20.08.2024 року постановою головного державного виконавця Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вільковською І.М. про арешт коштів боржника накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 (а.с.14-15).

07.01.2026 року скаржник звернувся до начальника Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення операцій, в якій просив визначити рахунок НОМЕР_1 в АТ КБ «Приват Банк» поточним рахунком для здійснення видаткових операцій відповідно до вказаних положень закону, про що у виконавчому провадженні №75010733 винести відповідну постанову, яку надіслати до АТ КБ «Приватбанк», та повідомив, що він проходить військову службу у частині НОМЕР_2 (а.с.16)

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження за №75010733 постановою заступника начальника Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вільковської І.М. про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій від 09.01.2026 року, визначено для боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 поточний рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «Приват Банк», для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного року.

Постановою заступника начальника Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вільковської І.М. від 20.01.2026 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у військовій частині НОМЕР_2 , копію якої направлено для виконання до військової частини НОМЕР_2 (а.с.19-20).

Для вирішення питання щодо зняття арешту із рахунку НОМЕР_1 , що використовується для зарахування заробітної плати та врегулювання питання в досудовому порядку, скаржником 21.01.2026 року було подано заяву начальнику Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції в межах виконавчих проваджень №№66069828, 75010733, оскільки подальше блокування рахунку унеможливлює виконання ним бойових завдань та забезпечення життєдіяльності як військовослужбовця (а.с.31-32).

Із відповіді заступника начальника Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.01.2026 року за № 2440 ОСОБА_1 вбачається, що у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з рахунків (а.с.35-38).

Згідно довідки командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України від 21.01.2026 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 за призовом осіб під час мобілізації на особливий період (а.с.39).

Зі змісту довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 21.01.2026 року за № 9BQCQLCB0V4P9Q7V вбачається, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 станом на 21.01.2026 року має в АТ КБ «ПриватБанк» картку НОМЕР_4 ( НОМЕР_1 ), на яку отримує зарплатні виплати, на яку також може бути зарахована будь-яка виплата (переказ) (а.с.40).

За приписами ч.5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

ОСОБА_1 звернувся до суду через «Укрпошту» 29.01.2026 року, після отримання відповіді державного виконавця 29.01.2026 року, тобто в межах строку, передбаченого ч.5 ст. 74 Закону, у зв`язку з чим доводи представника стягувача- адвоката Ковалюха В.М. з приводу пропуску строку звернення до суду з даною скаргою, зазначені у відзиві, не заслуговують на увагу.

Згідно ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Розділом VII ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби України.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч.1 ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13.12.2012).

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників (ст.16 Закону), мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом та, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ст.19 Закону).

Верховний Суд у постанові від 15.01.2020 у справі № 910/7221/17 зазначив, що в силу приписів вищевказаної статті Закону виконавець повинен вчиняти виконавчі дії з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а також відповідно до інших законів, які є обовязковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обовязків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження. Отже, виконавець повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. В цьому реалізується «правомірна поведінка» виконавця.

Питання організації, порядку та умов виконання судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, зокрема звернення стягнення на кошти боржника на рахунках в банках, передбачені як Законом України «Про виконавче провадження», так і Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012.

Згідно з п.7 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному ст. 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності з ч.ч. 1 - 2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову від 20.04.2022, вказано що відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», заробітна плата є особливим майном і відповідно на неї встановлений особливий перелік звернення стягнення, зокрема на заробітну плату не може бути накладене стягнення більш ніж 20 відсотків.

Як вбачається з матеріалів скарги, постанови державного виконавця про накладення арештів на кошти боржника у виконавчих провадженнях за № 66069828 та 75010733, відповідно від 24.12.2021 року та ( ас.25) та від 20.08.2025 року (а.с 25), не оскаржені боржником у порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 905/361/19.

Згідно п.1 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20.04.2022 у справі №756/8815/20 дійшла до висновку, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника - фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у звязку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобовязання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у звязку з забороною встановленою законом.

Згідно ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 ч.1 ст.34 цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті (що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом).

Спірні правовідносини в цій справі склались з приводу незгоди боржника з постановами державного виконавця про арешт його коштів, якими було накладено арешт на рахунок, на який здійснюється нарахування, як вказує, заробітної плати.

Велика Палати Верховного Суду у постанові від 20.04.2022 у справі № 756/8815/20 (провадження № 14-218цс21) вказала, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Суд звертає увагу, що згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» на картку № номер НОМЕР_4 ( НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 отримує зарплатні виплати, а також на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ). Тобто, на зазначеному рахунку можуть знаходитись кошти, відмінні від заробітної плати.

Разом з тим, доказів того, що саме на вказаний рахунок нараховувалося чи нараховується грошове забезпечення (виписка по рахунку), що відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», рахунок НОМЕР_1 , використовується виключно для отримання заробітної плати (має цільове призначення) або має спеціальний режим використання, не надано.

Суд розцінює критично доводи про те, що заявник звернувся до державного виконавця із заявою про зняття арешту з грошових коштів на рахунку, та державний виконавець не зняв арешт, що і є бездіяльністю державного виконавця.

Обставини, зазначені у скарзі про те, що державний виконавець розглянула заяву, що надійшла від заявника та не скасувала арешт на кошти боржника ОСОБА_1 , на рахунку, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», який має спеціальний режим використання, є рахунком, на який заявник одержує заробітну плату від військової частини, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Так, довідка банку, яка не визначає статус (цільове призначення) рахунку боржника, не може бути підставою для зняття арешту з коштів боржника. До суду не надано жодних доказів, що рахунок, на який накладено арешт відносяться до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на який заборонено, при цьому не вказано на який саме конкретний рахунок надходить заробітна плата.

Таким чином, дії державного виконавця під час здійснення виконання виконавчих проваджень № 75010733, 66069828 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 231258,50 грн в порядку відшкодування матеріальної та моральної шкоди, здійснені державним виконавцем у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.

Судом встановлено, що при винесенні постанов про арешт коштів ОСОБА_1 , державний виконавець діяв у межах наданих йому повноважень; порушень закону під час розгляду скарги встановлено не було.

Вказане в сукупності свідчить, що у державного виконавця були відсутні підстави для застосування положень ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» та зняття арешту з рахунку, на який надходять кошти, які є заробітною платою боржника, а відтак відсутні підстави для визнання бездіяльності заступника начальника Бахмацького ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо невчинення дій стосовно зняття арешту з банківського рахунку боржника ОСОБА_1 , відкритому у АТ КБ «Приватбанк», який призначений для отримання ним заробітної плати та зобовязання заступника начальника Бахмацького ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України вчинити такі дії.

Керуючись ст.ст. 258-260,447-1 - 451 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність заступника начальника Бахмацького ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Вільковської Ірини Миколаївни відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 23.02.2026 року.

Суддя О.І. Глушко