Провадження №: 2/755/2499/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2026 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., вивчивши матеріали позовної заяви Приватного підприємства «Шериф територія безпеки» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг охорони нерухомого майна, -

у с т а н о в и л а:

25.11.2025 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Приватного підприємства «Шериф територія безпеки» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг охорони нерухомого майна.

Ознайомившись зі змістом поданої позовної заяви, доданими до неї документами та витребуваними судом даними щодо місцезнаходження нерухомого майна, приходжу до висновку про те, що позовна заява не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва і має бути передана на розгляд Деснянського районного суду м. Києва, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У разі конкуренції правил підсудності (статті 27 та 30 ЦПК України) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 Верховний Суд зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за договором про надання послуг охорони нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження нерухомого майна по наданню послуг з охорони за яким виникала заборгованість, за правилами виключної підсудності.

Згідно відповіді Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 20.01.2026 року, у Реєстрі адрес наявні відомості про наказ Департаменту від 28.11.2011 №642 «Про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомості в місті Києві», яким об`єктам нерухомого майна присвоєно адресу АДРЕСА_1 .

Ураховуючи викладене відповідний позов підсудний Деснянському районному суду м. Києва за правилами виключної підсудності, передбаченими ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 30, 31, 32, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Шериф територія безпеки» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг охорони нерухомого майна - передати на розгляд Деснянського районного суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 22.01.2026 року.

Суддя