КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5341/2026
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 лютого 2026 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва, ухвалене у складі судді Букіної О.М. в м. Київ 05 листопада 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Київ-Сервіс 02» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У грудні 2024 року позивач ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» звернувся до суду з даним позовом, просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за період з 01 вересня 2018 року по 31 серпня 2024 року в розмірі 60124,46 грн., інфляційні втрати 9107,61 грн., 3 % річних 3068,75 грн., разом 72300,82 грн., покласти на відповідача судові витрати.

Позов мотивував тим, що актом прийому-передачі об`єкта в управління від 15 червня 2016 року «УкрБуд Девелопмент» передало в управління позивачу ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» об`єкт за адресою АДРЕСА_1 . Крім цього, ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» та ОСОБА_1 уклали договори № 3МС-503, № 1МС-503 від 11 жовтня 2016 року та № 2МС-503 від 01 грудня 2016 року про надання послуг з управління та утримання багатоквартирним будинком та прибудинкової території житлового будинку та послуг з постачання води.

Отже, з моменту укладення договору відповідач отримує від позивача житлово-комунальні послуги, від наданих послуг не відмовляється та фактично споживає їх, періодично сплачуючи за них. В березні 2023 року позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, який було оскаржено відповідачем та скасовано ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року. Позивачем 01 жовтня 2024 року також була направлена відповідачеві досудова вимога, яка відповідачем проігнорована.

Заборгованість відповідача перед позивачем по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 01 вересня 2018 року по 31 серпня 2024 року становить 60124,46 грн., окремо інфляційні втрати 9107,61 грн., 3 % річних 3068,75 грн., що підтверджується довідкою про нарахування та сплату послуг за утримання житла та комунальних послуг. Позивачем надаються відповідачеві послуги з утримання будинку та прибудинкової території безперебійно, належної якості та в повному обсязі. Претензій з боку відповідача щодо неякісного надання житлово-комунальних послуг не надходило.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05 листопада 2025 року позов ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за період з 01 вересня 2018 року по 31 серпня 2024 року в розмірі 60124,46 грн., інфляційні втрати 9107,61 грн., 3 % річних 3068,75 грн., разом 72300,82 грн., та судовий збір 3028 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05 листопада 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що суд проігнорував наведені ним доводи, які виключають право позивача на стягнення боргу. Суд помилково послався на те, що відповідач не надав доказів прийняття будинку на баланс ОСББ, не врахувавши, що чинне законодавство, а саме Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», не пов`язує виникнення повноважень ОСББ з процедурою передачі будинку на баланс. З моменту державної реєстрації ОСББ 27 червня 2017 року виключне право на управління будинком переходить до співвласників. Відсутність акту прийому-передачі на баланс не надає права попередньому управителю ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» продовжувати нарахування плати примусово, ігноруючи волю співвласників.

Пояснював, що ним надано суду докази створення 27 червня 2017 року і реєстрації в будинку ОСББ, надано виписку про відсутність процесу його припинення, що підтверджує його чинний статус. З моменту створення ОСББ згідно з Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та ст. 9, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», питання управління будинком та надання послуг з його утримання переходять до виключної компетенції ОСББ.

Отже, після 27 червня 2017 року ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» втратило будь-які законні підстави для управління будинком, нарахування та виставлення індивідуальних рахунків співвласникам за послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Суд першої інстанції не дослідив легітимність права позивача вимагати оплату за період після 2017 року. що є критичним порушенням норм матеріального права. При цьому суд проігнорував додані додаткові докази - офіційну відповідь від ОСББ станом на 20 лютого 2025 року, що позивач не укладав ніяких договорів із ОСББ, що позбавляє позивача будь-яких законних підстав для управління будинком.

Вказував, що стягуючи з нього інфляційні втрати та 3 % річних, суд першої інстанції не врахував, що положення ст. 625 ЦК України застосовуються лише за наявності правомірного грошового зобов`язання. Оскільки позивач втратив підстави для нарахування плати за утримання будинку після створення ОСББ у 2017 році, то у відповідача не виникло перед позивачем основного грошового зобов`язання за спірний період. За відсутності основного боргу (тіла кредиту), нарахування будь-яких додаткових санкцій, інфляційних втрат чи відсотків є юридично неможливим, тому вони підлягають скасуванню.

Вважав, що суд першої інстанції не виконав вимог щодо повного та всебічного дослідження доказів. Суд задовольнив позов, посилаючись на те, що відповідач не надав актів-претензій щодо якості послуг. При цьому суд проігнорував, що позивач зі свого боку не надав жодного первинного документа, який би підтверджував факт надання послуг (актів виконаних робіт, підписаних уповноваженими особами, нарядів-замовлень тощо). Єдиним доказом позивача стала довідка-розрахунок, яка є внутрішнім документом компанії і не підтверджує реальне виконання робіт. Суд створив ситуацію процесуальної нерівності, у якій позивачу дозволено доводити надання послуг простою таблицею з цифрами без підтвердження їх реальності, а від відповідача вимагається надання актів-претензій до компанії, яку він не визнає законним управителем. Відповідач не звертався з актами-претензіями через невизнання правосуб`єктності позивача після створення ОСББ. Більше того, саме подання таких актів чи заяв могло б трактуватися судом як визнання відповідачем легітимності позивача та наявності договірних відносин. Таким чином, відсутність таких звернень є логічним та послідовним підтвердженням позиції відповідача про те, що договірні відносини відсутні. Оплата автоматично не створюється лише фактом виставлення рахунку нелегітимною компанією.

Також суд помилково послався на відсутність доказів оплати відповідачем послуг на користь ОСББ чи інших осіб, оскільки ця обставина не має правового значення для вирішення даного спору, і предметом розгляду є виключно наявність зобов`язань перед ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02». Відсутність доказів оплати третім особам не легалізує вимоги позивача, який не має законних підстав для нарахування плати. Питання взаєморозрахунків з будь-якими іншими суб`єктами, в тому числі з ОСББ, виходить за межі предмета доказування в цій справі.

Вказував, що судом безпідставно відхилено його доводи про підробку підпису. Ним чітко заявлено, що договір на постачання електроенергії, на підставі якого виставлено частину рахунків, містить не його підпис. Суд проігнорував цей довід, не запропонував і не призначив почеркознавчу експертизу, чим порушив принцип сприяння у зборі доказів. Суд зазначив, що питання підробки підпису не входить у предмет спору, оскільки не подано зустрічного позову про визнання договору недійсним, однак ця позиція є помилковою, оскільки для встановлення факту нікчемності договору не вимагається подання окремого позову про визнання його недійсним. Стягнення боргу на підставі договору, який відповідач не підписував, вважав неприпустимим.

Вказував, що позивач не надав суду доказів наявності необхідної ліцензії (дозвільних документів) на постачання електричної енергії, що вимагається законодавством України, а без такої ліцензії надання послуг є неправомірним.

Звертав увагу, що ним вже виграно судовий спір з ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» щодо цієї ж заборгованості, оскільки ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року скасовано судовий наказ, що є прямим підтвердженням, що вимоги позивача не є безспірними та не підтверджені належними доказами.

Зазначив, що судом проігноровано наданий відповідачем витяг з ДЗК, який підтверджує, що прилегла до будинку земельна ділянка (прибудинкова територія) знаходиться у власності територіальної громади м. Києва, а не є приватизованою чи такою, що знаходиться в управлінні ОСББ. Відповідач не зобов`язаний оплачувати послуги з утримання території, що не є власністю співвласників і не передана належним чином в управління ОСББ чи управителю. Так як позивач не укладав жодних договорів з ОСББ, або з містом після 2017 року, він не має правових підстав обслуговувати прибудинкову територію та нараховувати за це плату.

Також судом проігноровано надані відповідачем фото- та відеоматеріали на оптичному диску, долучені до матеріалів справи, у рішенні суд не згадав цей доказ та не надав йому правової оцінки. Фактично відбулася мовчазна відмова у дослідженні доказу, який підтверджує занедбаний стан будинку і самоусунення позивача від управління, що свідчить про порушення судом ст. 89, 264 ЦПК України.

Вказував, що суд першої інстанції помилково застосував норми щодо продовження строку позовної давності через карантин та воєнний стан, оскільки застосування наслідків спливу позовної давності є похідним від наявності самого права вимоги. Оскільки право вимоги у позивача відсутнє через створення ОСББ у 2017 році, то і продовження строків є безпідставним.

Від позивача ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Повідомляв, що ним не було отримано від відповідача відзиву на позовну заяву під час розгляду справи судом першої інстанції, в зв`язку з цим позивач не мав можливості своєчасно надати додаткові докази та письмові заперечення щодо відзиву відповідача на позов, поданого в першій інстанції.

Пояснював, що ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» почало здійснювати підприємницьку діяльність з управління та утримання будинку і прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 з моменту прийому-передачі об`єкта в управління від ТОВ «УкрБуд Девелопмент». Починаючи з червня 2016 року, позивачем було укладено з власниками житлових квартир та нежитлових приміщень більш ніж 500 індивідуальних договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та договорів про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Положеннями цих договорів визначається, що предметом є визначення позивача управителем будинку, який відповідно надає послуги з управління будинком, та послуги з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку, а також послуги теплопостачання, водопостачання та електропостачання. Упродовж цього часу позивач надавав послуги власникам квартир та нежитлових приміщень відповідно до укладених договорів із дотриманням норм чинного законодавства.

Звертав увагу, що під час проведення установчих зборів ОСББ «ЖК Микитська слобода» власниками багатоквартирного будинку не було прийнято рішення щодо порядку управління будинком та передачі багатоквартирного будинку у власне управління від позивача ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» до ОСББ «ЖК Микитська слобода». У травні 2025 року ОСББ «ЖК Микитська слобода» провела загальні збори. якими визначила самоуправління будинком через статутні органи об`єднання, що підтверджується копією листа та витягом з протоколу ОСББ «ЖК Микитська слобода».

31 липня 2025 року ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» передало, а ОСББ «ЖК Микитська слобода» прийняло будинок у власне управління, що підтверджується копією акту прийому-передачі багатоквартирного будинку, копіями актів прийому-передачі показників засобів обліку водопостачання, теплопостачання та електропостачання багатоквартирного будинку. Вказані копії листа та витягу з протоколу, а також копії актів були отримані, складені та підписані ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» та ОСББ «ЖК Микитська слобода» лише в липні 2025 року, через що не були додані до матеріалів справи в суді першої інстанції, в зв`язку з чим просив суд долучити їх до матеріалів справи відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України.

Вказував, що позивачем на обґрунтування позовних вимог було надано до суду першої інстанції всі докази, що підтверджують провадження позивачем діяльності з управління багатоквартирним будинком і відповідно надання послуг. Наявність договірних відносин та факт володіння відповідачем нерухомим майном надає позивачеві усі правові підстави нараховувати оплату за житлово-комунальні послуги та відповідно стягувати заборгованість за надані послуги.

Звертав увагу, що відповідачем не заперечується укладення договорів № 1МС-503 та № 3МС-503 від 11 жовтня 2016 року про надання послуг з управління будинком, утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку. Договори укладено відповідачем без зауважень та заперечень, тобто відповідач погодився з усіма їх умовами. З пояснень відповідача у апеляційній скарзі вбачається, що в момент укладення договорів він був ознайомлений з їх умовами та отримав примірники договорів. Докази того, що відповідач на момент укладання договору заявляв додаткові вимоги чи заперечення щодо них, у матеріалах справи відсутні.

Погоджувався, що договір № 2МС-503 від 10 грудня 2016 року не укладався з відповідачем та був помилково наданий до суду. Натомість був укладений договір № 2МС-503 від 11 жовтня 2016 року, що додається до відзиву на апеляційну скаргу. Відповідач умисно приховує факт укладання з позивачем договору № 2МС-503 від 11 жовтня 2016 року щодо компенсації з оплати комунальних послуг, чим вводить в оману суд та сподівається уникнути цивільно-правової відповідальності.

Крім цього, відповідачем було здійснено дві оплати з компенсації спожитих ним комунальних послуг з призначенням платежу «За електропостачання від ОСОБА_1 , о/р НОМЕР_2, АДРЕСА_1 » від 06 червня 2021 року в сумі 500 грн. та 1000 грн.

Наголошував, що як вірно встановлено судом, відповідач є власником квартири в указаному будинку, уклав відповідні договори про надання послуг з управління будинком, об`єктами благоустрою, утримання будинку та прибудинкової території та отримував від позивача відповідні послуги. Доказів припинення або розірвання договорів відповідачем не надано.

Пояснював, що Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не передбачено законодавчих вимог до довідки про нарахування та сплату послуг за утримання житла та комунальних послуг. Складена позивачем довідка містить в собі розрахунок заборгованості, що здійснений наростаючим підсумком з урахуванням здійснених платежів, зазначенням видів нарахувань, дат, завірена печаткою та підписом керівника позивача, тобто має всі обов`язкові реквізити, передбачені законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 15 червня 2016 року представниками ТОВ «УкрБуд Девелопмент» та ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» підписано акт приймання-передачі об`єкта в управління (з управління), а саме будинку за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 15 - 16).

11 жовтня 2016 року ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» та ОСОБА_1 уклали договір № 1МС-503 про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку по АДРЕСА_1 , предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку по АДРЕСА_1 , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Розмір щомісячної плати за надані послуги встановлюється для кожного споживача окремо на підставі рахунку-фактури, залежно від кількісних та якісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинку (споруди) та прибудинкової території. Згідно п. 7.1 договору перелік та вартість послуг, які надаються виконавцем споживачу за цим договором, зазначені у додатку № 1 до цього договору, які є його невід`ємною частиною (а. с. 8 - 9).

Також 11 жовтня 2016 року ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» та ОСОБА_1 уклали договір № 3МС-503 про надання послуг з управління будинком, об`єктами благоустрою та прибудинковою територією житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , за умовами якого управитель зобов`язується надавати замовнику послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях, для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (мешканців) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги. а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, яким є житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Згідно п. 2.11 договору, управитель зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг мешканцям в установленому законом порядку. Згідно п. 6.1 договору сторони погодилися, що замовник сплачує за надані управителем послуги щомісяця додатково 2 грн. за кв.м. загальної площі квартири (а. с. 12 - 13).

До матеріалів справи долучено копію договору комісії щодо забезпечення послугами з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, послуг водовідведення та електропостачання по АДРЕСА_1 а № 1МС-503 від 01 грудня 2016 року, сторонами якого є ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» та ОСОБА_1 . За умовами даного договору комісіонер зобов`язується від імені та в інтересах комітента, який є безпосереднім споживачем послуг, укласти договори з виконавцями послуг, які надають послуги з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, послуги водовідведення та електропостачання, та забезпечити проведення перерахунку грошових коштів за спожиті послуги, що отримані від комітента (споживача) на розрахункові рахунки відповідних виконавців послуг за цінами і тарифами, встановленими виробниками (постачальниками) послуг, у строки і на умовах, що передбачені цим договором. Договір містить підпис від імені ОСОБА_1 , належність якого відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції заперечував (а. с. 10 - 11).

Позивачем складено довідку про нарахування та сплату послуг за утримання житла та комунальних послуг за адресою квартири АДРЕСА_3 , власником якої є відповідач ОСОБА_1 , за період з вересня 2018 року по серпень 2024 року, згідно якої за вказаний період позивачем нараховано оплату за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, охорону, ХВП та водовідведення, вивезення твердих побутових відходів, компенсації вартості електропостачання, у якій відображено нарахування заборгованості в загальному розмірі 57527,68 грн., оплату відповдічем 1500 грн. 06 червня 2021 року, станом на 01 вересня 2024 року заборгованість складає 60124,46 грн. (а. с. 5).

Також позивачем здійснено розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних на суму заборгованості 29352,55 грн. за період з 01 вересня 2018 року по 24 лютого 2022 року (а. с. 6).

Відповідачем надано виписку з ЄДРПОУ щодо юридичної особи ОСББ «ЖК Микитська слобода», зареєстрованого 08 серпня 2017 року (а. с. 37, 44),

копію протоколу № 1 установчих зборів ОСББ «ЖК Микитська слобода» від 24 червня 2017 року, на яких було вирішено створити ОСББ, затверджено статут, сформовано правління та обрано його членів, сформовано ревізійну комісію, надано повноваження представнику установчих зборів щодо державної реєстрації об`єднання (а. с. 38 - 43),

копію листа ОСББ «ЖК Микитська слобода» від 20 лютого 2025 року за підписом голови правління, про те, що кошториси ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» ніколи не розглядалися і не затверджувались загальними зборами власників будинку, накази ФКС ніколи не узгоджувалися з органами управління ОСББ, договорів ОСББ з ФКС до цього часу ніколи не було. На численні запити Правління ОСББ до ФКС з приводу врегулювання діяльності останньої, надання дозвільної документації на будинок та дозвільних документів відповідей не надходило. У будинку за адресою АДРЕСА_1 і по цей час немає управителя. Зокрема ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» не є і ніколи не був ні виконавцем комунальних послуг, ні управителем їхнього будинку (а. с. 45),

копію витягу з ДЗК з інформацією про земельну ділянку з кадастровим номером :69:118:0057, власність не визначено, призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, категорія - землі житлової та громадської забудови (а. с. 46);

оптичний диск (а. с. 47).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Крім того, до відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» надало нові докази, а саме копію листа та витяг з протоколу ОСББ «ЖК Микитська слобода», копію акту прийому-передачі багатоквартирного будинку від 31 липня 2025 року, копії актів прийому-передачі показників засобів обліку електропостачання, водопостачання та теплопостачання багатоквартирного будинку, копію договору № 2МС-503 від 11 жовтня 2016 року.

Згідно з ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України).

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оцінюючи обґрунтованість заявленого клопотання про долучення нових доказів, що позивач у відзиві на апеляційну скаргу пояснював неотриманням відзиву відповідача на позовну заяву, апеляційний суд враховує, що до відзиву ОСОБА_1 на позовну заяву долучено докази направлення його копії на адресу позивача, зазначену у позовній заяві, що відповідає адресі ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» за даними ЄДРПОУ. Таким чином, відповідачем належним чином виконано вимоги ч. 2 ст. 183 ЦПК України.

Водночас, в апеляційній скарзі не наведено об`єктивних причин, які перешкодили подати вказані докази у встановлений законом строк, не заявлено клопотання про поновлення строку для подання нових доказів. Таким чином, апеляційний суд не може врахувати нові докази як докази, яким заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивач з червня 2016 року здійснює управління будинком за адресою по АДРЕСА_1 , відповідач є власником квартири №503 у вказаному будинку та уклав відповідні договори про надання послуг з управління будинком, об`єктами благоустрою та прибудинковою територією житлового будинку, ним не надано доказів, що будь-яка інша особа здійснює управління вказаним будинком і відповідно надає житлово-комунальні послуги власникам квартир у будинку, або що за спірний період (вересень 2018 року - серпень 2024 року) він сплачував за житлово-комунальні послуги позивачу або іншій особі, яка здійснювала управління будинком. Оскільки позивачем доведено, що ним надавались житлово-комунальні послуги відповідачу як власнику квартири, і на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, така заборгованість з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Апеляційний суд не може погодитися з даними висновками, враховуючи таке.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку має право вести претензійно-позовну роботу у разі виникнення заборгованості за надані послуги в порядку і строки, встановлені законом та/або договором.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема змагальність сторін та диспозитивність.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 80 ЦПК України передбачає достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.

Положеннями ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Згідно ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 12, 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків» управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Якщо функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об`єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об`єднанням і управителем, умови якого повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства.

З урахуванням створення 08 серпня 2017 року ОСББ «Микитська слобода» за адресою АДРЕСА_1 , позивачем не доведено, що ОСББ «Микитська слобода» визначило його управителем зазначеного багатоквартирного будинку та уклало з ним відповідний договір. Докази укладення ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком зі співвласниками будинку по АДРЕСА_1 в матеріалах справи відсутні.

Вказані обставини залишені поза увагою суду першої інстанції і зокрема не надано належної оцінки листу ОСББ «ЖК Микитська слобода» від 20 лютого 2025 року за підписом голови правління, про те, що ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» не є і ніколи не був ні виконавцем комунальних послуг, ні управителем будинку за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 45).

Крім того, звертаючись до суду з даним позовом та заявляючи про наявність у нього права вимоги до відповідача як споживача житлово-комунальних послуг на підставі укладених договорів, ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» надав копію договору № 1МС-503 про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території житлового будинку по АДРЕСА_1 . Згідно п. 7.1 договору перелік та вартість послуг, які надаються виконавцем споживачу за цим договором, зазначені у додатку № 1 до цього договору, які є його невід`ємною частиною (а. с. 8 - 9).

Разом із тим, такого додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною, та у якому мали бути зазначені перелік та вартість послуг, які надаються виконавцем споживачу, до справи долучено не було.

За відсутності у справі зазначеного додатку суд першої інстанції був позбавлений можливості перевірити умови даного договору, факт погодження сторонами переліку і вартості конкретних послуг та відповідність умов договору позовним вимогам про стягнення заборгованості, до складу якої, згідно складеної позивачем довідки, входить оплата за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, охорону, ХВП та водовідведення, вивезення твердих побутових відходів, компенсації вартості електропостачання.

Також судом першої інстанції не враховано, що Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року такої послуги, як утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, заборгованість за яку просив стягнути позивач, не передбачено, натомість, визначено послугу з управління багатоквартирним будинком, вартість надання якої визначається за згодою сторін (ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 10 Закону).

Крім того, умовами п. 2.11 договору № 3МС-503 про надання послуг з управління будинком, об`єктами благоустрою та прибудинковою територією житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , передбачено, що управитель зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг мешканцям в установленому законом порядку (а. с. 12 - 13). Докази укладення цих договорів в матеріалах справи відсутні.

Крім того, оскільки позивачем в складі заборгованості заявлено до стягнення оплату за надання послуг охорони, апеляційний суд враховує, що доказів укладення договорів з постачальником відповідних послуг ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» також не надало.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами обсяги споживання відповідачем електроенергії, холодної води та водовідведення, компенсацію витрат яких просить стягнути з нього ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02».

За даних обставин, позивачем не доведено належними та допустимими доказами не лише наявність у нього підстав для надання житлово-комунальних послуг за адресою по АДРЕСА_1 , а й фактичне надання таких послуг та їх обсягу.

Крім того, судом першої інстанції не звернуто увагу на наявність взаємних суперечностей між доказами, наданими позивачем, оскільки у довідці про нарахування та сплату послуг (а. с. 5) нараховано оплату в загальному розмірі 57527,68 грн., однак у цій же довідці зазначено, що станом на 01 вересня 2024 року заборгованість складає 60124,46 грн. Різниця у даних сумах жодним чином не обґрунтована. У вимозі-попередженні від 02 жовтня 2024 року, яка направлялась позивачем на адресу ОСОБА_1 , зазначено про заборгованість в розмірі 57527,68 грн. (а. с. 7), що суперечить даним, зазначеним у довідці та в позовній заяві.

Крім того, до матеріалів справи долучено копію договору комісії щодо забезпечення послугами з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, послуг водовідведення та електропостачання по АДРЕСА_1 а № 1МС-503 від 01 грудня 2016 року, сторонами якого зазначені ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» та ОСОБА_1 . Договір містить підпис від імені ОСОБА_1 , належність якого відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції заперечував (а. с. 10 - 11), а у відзиві на апеляційну скаргу позивач погодився з цими обставинами і визнав, що договір № 1МС-503 від 01 грудня 2016 року сторонами дійсно не укладався.

За даних обставин, вимоги ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» про стягнення заборгованості не можуть вважатися обґрунтованими.

Доводи ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02», викладені у відзиві на апеляційну скаргу, відхиляються апеляційним судом, оскільки вони зводяться до підтримки помилкових висновків суду першої інстанції, а також частково ґрунтуються на нових доказах, у прийнятті яких апеляційним судом відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України було відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів щодо наявності заборгованості відповідача перед позивачем за житлово-комунальні послуги та її розміру матеріали справи не містять, позивачем не доведено наявності у нього підстав надавати житлово-комунальні послуги за вказаною адресою та їх фактичне надання, а відтак позов ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 02» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання житла та комунальних послуг є недоведеним та необґрунтованим і безпідставно задоволений судом першої інстанції.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям нової постанови про відмову в позові.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат та стягує з позивача на користь відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн.

Керуючись ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05 листопада 2025 року скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Форвард Київ-Сервіс 02» у позові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з Товариству з обмеженою відповідальністю «Форвард Київ-Сервіс 02» (м. Київ вул. Драгомирова 2-а ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 3633,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді : Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.