Справа № 409/429/17
Провадження № 2-в/0186/12/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м.Шахтарське.

Шахтарський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Янжули С.А.

при секретарі - Лиман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Шахтарському в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу про відновлення втраченого судового провадження - цивільної справи Білокуракинського районного суду Луганської області №409/429/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит,

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2025 року ухвалою Шахтарського міського суду Дніпропетровської області ініційовано розгляд справи про відновлення втраченого судового провадження - цивільної справи Білокуракинського районного суду Луганської області №409/429/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, оскільки судове провадження було втрачено.

Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року було відкрито провадження по вищевказаній справі, зобов`язано учасників судового провадження направити до суду в строк до 21 січня 2026 року належним чином завірені копії всіх наявних у них письмових доказів, процесуальних документів, що були предметом розгляду вказаної цивільної справи №409/429/17.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином на офіційну юридичну адресу через електронну пошту та через оголошення на офіційному веб-сайті "Судова влада України".

З урахуванням ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.488 Цивільного процесуального кодексу України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як зазначено у ст.490 Цивільного процесуального кодексу України, заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22, справи, які підсудні Білокуракинському районному суду Луганської області розглядаються Першотравенським міським судом Дніпропетровської області.

При розгляді справи про відновлення втраченого судового провадження, суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження (ст.493 Цивільного процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що Білокуракинським районним судом Луганської області 27 вересня 2018 року ухвалено рішення в цивільній справі №409/429/17.

Матеріали цивільної справи №409/429/17 перебували в Білокуракинському районному суді Луганської області, будівля якого знаходиться в смт.Білокуракине, Луганської області, яке на теперішній час не контролюється органами державної влади України та є тимчасово окупованою територією України.

Станом на 22 січня 2026 року Білокуракинський районний суд Луганської області цивільну справу №409/429/17 Шахтарському міському суду Дніпропетровської області не передавав.

Зазначена обставина дає підстави вважати про втрату матеріалів вказаної цивільної справи.

Шахтарському міському суду Дніпропетровської області надано доступ до АСДС КП "Д-3" Білокуракинського районного суду Луганської області, в якій міститься ОСК на вказану цивільну справу №409/429/17 (провадження №2/409/80/18) та додані до неї процесуальні документи.

Сторонам по справі запропоновано в строк до 21 січня 2026 року надати суду всі наявні у них письмові докази та процесуальні документи, які були підставою для ухвалення рішення по справі №409/429/17.

Представником АТ "Державний ощадний банк України", на виконання вимог ухвали суду, надано суду наступні документи: копію кредитної заявки від 20 серпня 2008 року, копію заявки поручителя від 20 серпня 2008 року, копію договору про іпотечний кредит №286 від 29 серпня 2008 року, копію договору іпотеки б/н від 29 серпня 2008 року, копію договору поруки №1 від 29 серпня 2008 року, витяг про реєстрацію права власності №20096599 від 03 вересня 2008 року, копію рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 27 вересня 2018 року, копію постанови Луганського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року, копію додаткової постанови Луганського апеляційного суду від 02 травня 2019 року, копію постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року, копію паспорту та РНОКПП ОСОБА_1 , копію паспорту та РНОКПП ОСОБА_2 .

З метою відновлення втраченого судового провадження судом були досліджені відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, виявлено процесуальні документи, що містилися у втраченому судовому провадженні №409/429/17 Білокуракинського районного суду Луганської області.

Відповідно до ч.1 ст.494 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що досліджені документи, на думку суду, є належними та достатніми для відновлення втраченого провадження, суд, перевіривши зібрані матеріали, вважає за необхідне частково відновити втрачене судове провадження №409/429/17.

Керуючись ст. 488, 490, 494 ЦПК України, -суд

ПОСТАНОВИВ:

Відновити частково втрачене судове провадження в цивільній справі за єдиним унікальним номером №409/429/17 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит.

Відновити та долучити до справи наступні документи цивільної справи №409/429/17:

- копію кредитної заявки від 20 серпня 2008 року,

- копію заявки поручителя від 20 серпня 2008 року,

- копію договору про іпотечний кредит №286 від 29 серпня 2008 року,

- копію договору іпотеки б/н від 29 серпня 2008 року,

- копію договору поруки №1 від 29 серпня 2008 року,

- витяг про реєстрацію права власності №20096599 від 03 вересня 2008 року,

- копію паспорту та РНОКПП ОСОБА_1 ,

- копію паспорту та РНОКПП ОСОБА_2 ,

- копію ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 28 лютого 2017 року про відкриття провадження в справі,

- копію ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 20 квітня 2017 року про призначення справи до розгляду,

- копію ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 28 грудня 2017 року про витребування доказів,

- копію вступної та резолютивної частини рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 27 вересня 2018 року,

- копію ухвали Луганського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року про відкриття апеляційного провадження,

- копію ухвали Луганського апеляційного суду від 01 лютого 2019 року про призначення справи до розгляду,

- копію ухвали Луганського апеляційного суду від 19 квітня 2019 року про призначення справи до розгляду,

- копію вступної та резолютивної частини постанови Луганського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року,

- копію ухвали Верховного Суду від 03 червня 2019 року про витребування справи,

- копію ухвали Верховного Суду від 03 червня 2019 року про відкриття касаційного провадження,

- копію ухвали Верховного Суду від 02 липня 2020 року про призначення справи до розгляду.

Відновити тексти процесуальних документів:

- рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 27 вересня 2018 року, наступного змісту:

" Державний герб України

Справа № 409/429/17

Пров. № 2/409/80/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2018 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: Третяка О.Г.

за участю секретаря: Бушлі О.В.,

представника позивача Суткової Р.А.,

Баклана А.В.,

відповідачів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Білокуракине цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії-Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» » звернувся в суд до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит у сумі 692376 грн.04 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим,що відповідно до укладеного договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 25000 долларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,5 % на рік на строк 240 місяців з остаточним погашенням кредиту не пізніше 29.08.2028р.Кошти були надані для придбання квартири,розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до Договору поруки №1 від 29.08.2008 року ОСОБА_2 є поручителем та відповідає солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 кредитного договору. Узв`язку з порушенням ОСОБА_1 умов кредитного договору щодо своєчасної сплати платежів,позивач звертався до до УДПП «Укрпошта» з вимогою направлення листів-вимог про повернення кредиту та інших документів,однак через проведення АТО було відмовлено у відправленні поштової кореспонденції до м.Луганська. Вказані листи-повідомлення були залишені в поштовому відділенні згідно рекомендацій УДППЗ «Укрпошта».Станом на 17.02.2017 р. борг за кредитом перед позивачем не погашено і складає 25654,29 долларів США,у тому числі строковий борг за кредитом-14395 доларів США,прострочений борг за кредитом за період з 02.07.2014о. по 16.02.2017 р.-3359,39 долларів США, строкові відсоткі за користування кредитом за період за період з 01.02.2017 р. по 16.02.2017 р. 120,64 доларів США, прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02.07.2014 р.по 16.02.2017 р.- 7349,86 доларів США, три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.12.2013 р. по 16.02.2017 р.- 134 ,77 доларів США, три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014р. по 16.02.2017 р.- 294,63 доларів США. За офіційним курсом НБУ борг відповідачів перед позивачем за кредитним договором станом на 17.02.2017 р.становить еквівалент 692376 грн.04 коп. Також позивач просить стягнути солідарно з відповідачів сплачений судовий збір у сумі 10385 грн 64 коп.

В судовому засіданні представники позивача повністю підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Надати для огляду оригінал договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та оригінал договору поруки №1 від 29.08.2008 року представники позивача не мають можливості через знаходження вказаних документів в м.Луганськ.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Надав суду письмове заперечення проти позову,в якому зазначив,що ним не укладався договір про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договір поруки №1 від 29.08.2008 року і жодних платежів не платив.Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що ОСОБА_2 ніякий договір про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договір поруки №1 від 29.08.2008 року з позивачем не укладала та будь-яких вимог від позивача не отримувала.Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

В обгрунтування своїх вимог, позивач надав копію договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та копію договору поруки №1 від 29.08.2008 року (а.с.22,23), на підставі яких стверджує, що між позивачем та відповідачами було укладено договір про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договір поруки №1 від 29.08.2008 року . В підтвердження наявності боргу за кредитним зобов`язанням позивач надав розрахунок заборгованості за договором (а.с. 30-32), витяг з програмного комплексу на ім.»я ОСОБА_1 (а.с. 111-166),копію заяви на видачу готівки №501 (а.с.107), копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_002,копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_006,копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_007 (а.с.110).

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 28.12.2017 року було витребувано від позивача оригінали договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договіру поруки №1 від 29.08.2008 року (а.с.95,96). 27.02.2018 року позивач повідомив,що надати оригінали договорів не має можливості (а.с.100-101).

Стаття 202 ч.1 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 207 ч. 2 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України встановлено,що Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

В силу статей 78-80 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1,4-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відсутність оригіналів договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договіру поруки №1 від 29.08.2008 року у позивача, дає підстави вважати, що договір про іпотечний кредит та договір поруки відповідачами у письмовій формі не укладалися та ними не підписувалися, а також свідчить про відсутність з їх боку дій, спрямованих на виникнення цивільних прав та обов`язків на підставі за цими договорами.

Суд не приймає до уваги в якості доказу надану представником позивача копії договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договіру поруки №1 від 29.08.2008 року, оскільки позивачем не надано достатніх та достовірних доказів на підтвердження того факту, що ці копії були зроблені з оригіналів вказаних документів, які є допустимими доказами відповідно до ст. 64 ч. 2 ЦПК України, до їх втрати.

Також судом не можуть бути прийняті в якості належних та допустимих письмових доказів розрахунок заборгованості за договором (а.с. 30-32), витяг з програмного комплексу на ім.»я ОСОБА_1 (а.с. 111-166),копію заяви на видачу готівки №501 (а.с.107), копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_002,копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_006,копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_007 (а.с.110) про те, що між сторонами було укладено вказані договори, оскільки з них не вбачається, що саме відповідачі отримували кошти та сплачували заборгованість (відсутні підписи відповідачів).

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог.

Керуючись ст..ст. 202,207 ЦК України,ст.ст. 10,12,76-81,89,141,259,263-265,268,354-355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Білокуракинський районний суд Луганської області , протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач- ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», адреса: 93400, Луганська обл.., м.Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, б.36, МФО 304665, , р/р НОМЕР_1 у ФЛОУ АТ «Ощадбанк».

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .

Суддя Білокуракинського районного суду

Луганської області Третяк О.Г. ";

- постанови Луганського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року, наступного змісту:

" Державний герб України

Головуючий суду 1 інстанціїт - Третяк О.Г.

Доповідач -Дронська І.О.

Справа № 409/429/17

Провадження № 22-ц/810/476/18

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Луганського апеляційного суду:

головуючого судді Дронської І.О.,

суддів Карташова О.Ю., Стахової Н.В.,

за участю секретаря Вовчанської С.В.,

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»,

представник позивача Гнебенар Олексій Володимирович,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 27 вересня 2018 року, ухвалене у складі судді Третяка О.Г., 27.09.2018 року в смт.Білокуракине Луганської області

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що відповідно до укладеного договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 25000 долларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,5 % на рік на строк 240 місяців з остаточним погашенням кредиту не пізніше 29.08.2028 року. Кошти були надані для придбання квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

На забезпечення виконання умов іпотечного кредиту ОСОБА_1 , 29.08.2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладеного договір поруки №1, відповідно до умов якого ОСОБА_2 , як поручитель, відповідає солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 кредитного договору.

У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 умов кредитного договору щодо своєчасної сплати платежів, позивач звертався до УДПП «Укрпошта» з вимогою направлення листів-вимог про повернення кредиту та інших документів, однак через проведення АТО було відмовлено у відправленні поштової кореспонденції до м.Луганська. Вказані листи-повідомлення були залишені в поштовому відділенні згідно рекомендацій УДППЗ «Укрпошта».

Станом на 17.02.2017 р. борг за кредитом перед позивачем не погашено і складає 25654,29 доларів США, у тому числі: строковий борг за кредитом-14395 доларів США, прострочений борг за кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року -3359,39 доларів США, строкові відсоткі за користування кредитом за період за період з 01.02.2017 року по 16.02.2017 року 120,64 доларів США, прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року - 7349,86 доларів США, три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.12.2013 року по 16.02.2017 року - 134,77 доларів США, три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року - 294,63 доларів США. За офіційним курсом НБУ борг відповідачів перед позивачем за кредитним договором станом на 17.02.2017 року становить еквівалент 692376,04 грн.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року, станом на 17.02.2017 року, в загальній сумі 25654,29 доларів США, еквівалент якої за офіційним курсом НБУ становить 692376,04 грн., що складається з: строкового боргу за кредитом в сумі 14395,00 доларів США; простроченого боргу за кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 3359,39 доларів США; строкових відсотків за користування кредитом за період з 01.02.2017 року по 16.02.2017 року в сумі 120,64 доларів США; прострочених відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 7349,86 доларів США; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.12.2013 року по 16.02.2017 року в сумі 134,77 доларів США; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 294,63 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 , яка є солідарним боржником з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року, станом на 17.02.2017 року, в загальній сумі 25654,29 доларів США, еквівалент якої за офіційним курсом НБУ становить 692376,04 грн., що складається з: строкового боргу за кредитом в сумі 14395,00 доларів США; простроченого боргу за кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 3359,39 доларів США; строкових відсотків за користування кредитом за період з 01.02.2017 року по 16.02.2017 року в сумі 120,64 доларів США; прострочених відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 7349,86 доларів США; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.12.2013 року по 16.02.2017 року в сумі 134,77 доларів США; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 294,63 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 10385,64 грн.

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 27 вересня 2018 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю у позивача оригіналів договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договору поруки №1 від 29.08.2008 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції позивачем ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог для суду першої інстанції стало те, що позивачем не надано оригіналів Договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договору поруки №1 від 29.08.2008 року, при цьому судом першої інстанції безпідставно не прийняті до уваги в якості належних та допустимих доказів розрахунок заборгованості за кредитним договором, копії заяви про видачу готівки № 501 від 29.08.2008 року, прибуткових позабалансових ордерів № 776126_002 від 29.08.2008 року та № 776126_006 від 29.08.2008 року, № 776126_007 від 29.08.2008 року, витяг з програмного комплексу про те, що сторонами були укладені зазначені договори, оскільки з них вбачається, що саме відповідачі отримували кошти та сплачували заборгованість, а також об`єктивні причини, з яких банк не мав можливості надати оригінали документів по кредиту ( проведення АТО). Відповідач ОСОБА_1 з 02.07.2014 року почав порушувати умови кредитного договору щодо своєчасної сплати належних за кредитом платежів, повний рух коштів за рахунком відповідача ОСОБА_1 , за яким обліковується заборгованість за кредитним договором, відображається у виписках по рахунках Банку за період з моменту видачі кредиту 29.08.2008 року по 17.02.2017 року( фіксування суми заборгованості у розрахунку заборгованості за кредитним договором), які повністю відповідають вимогам закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Також суд першої інстанції не звернув уваги на направлення відповідачам листів-вимог про дострокове повернення кредиту від 28.09.2016 року. Також скаржник посилається на те, що договір іпотеки було нотаріально посвідчено 29.08.2008 року та зареєстровано в реєстрі за № 1164. На підтвердження зазначеного позивачем було направлено запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо суб`єкта, внаслідок чого отримано інформаційну довідку, згідно з якою встановлено укладення договору іпотеки від 29.08.2008 року та підтверджено факт укладення зазначеного договору. З урахуванням зазначеного скаржник вважає, що позивачем надано до суду першої інстанції достатньо доказів на підтвердження вищезазначених договорів між позивачем та відповідачами, що повністю спростовує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог до відповідачів.

На апеляційну скаргу представником відповідача ОСОБА_2 надано відзив, з якого вбачається, що останній вважає, що позивачем, без наявності оригіналів договорів, не доведено факт укладення відповідачами цих договорів, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також представник останньої ОСОБА_3 , яких було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, від останніх заяв про відкладення розгляду справи на адресу апеляційного суду не надходило.

Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України без участі зазначених учасників справи за участю представника позивача-скаржника адвоката Гнебенара О.В.

Заслухавши суддю-доповідача, представника скаржника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч.1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції у повній мірі не відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що в обґрунтування своїх вимог позивач надав копію договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та копію договору поруки №1 від 29.08.2008 року, на підставі яких стверджує, що між позивачем та відповідачами було укладено договір про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договір поруки №1 від 29.08.2008 року.

У підтвердження наявності боргу за кредитним зобов`язанням позивач надав розрахунок заборгованості за договором, витяг з програмного комплексу на ім`я ОСОБА_1 , копію заяви на видачу готівки №501, копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_002, копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_006, копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_007.

На виконання ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 28.12.2017 року, якою було витребувано від позивача оригінали договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договору поруки №1 від 29.08.2008 року 27.02.2018 року позивач повідомив, що надати оригінали договорів не має можливості у зв`язку зі знаходженням оригіналів у м.Луганську, у якому проводиться АТО.

Зазначені обставини повністю відповідають матеріалам справи.

На підставі зазначеного суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відсутність оригіналів договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договору поруки №1 від 29.08.2008 року у позивача, дає підстави вважати, що договір про іпотечний кредит та договір поруки відповідачами у письмовій формі не укладалися та ними не підписувалися, а також свідчить про відсутність з їх боку дій, спрямованих на виникнення цивільних прав та обов`язків на підставі за цими договорами.

Колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду, адже до них він дійшов поспішно, з певними порушеннями норм процесуального права щодо повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, їх вивчення та оцінки наданих сторонами доказів щодо взаємного зв`язку цих доказів у їх сукупності, а також неправильним застосуванням норм матеріального права щодо спірних правовідносин, що призвело до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

За доводами позовної заяви позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» посилався на те, що 29.08.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено іпотечний кредит №286 за умовами якого ОСОБА_1 , на придбання квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , отримав кредит у розмірі 25000 долларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,5 % на рік на строк 240 місяців з остаточним погашенням кредиту не пізніше 29.08.2028 року. Також, 29.08.2008 року, на забезпечення виконання умов іпотечного кредиту ОСОБА_1 , між банком та ОСОБА_2 було укладеного договір поруки №1, відповідно до умов якого ОСОБА_2 , як поручитель, відповідає солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 кредитного договору. Станом на 17.02.2017 р. борг за кредитом перед позивачем не погашено і складає 25654,29 доларів США, у тому числі: строковий борг за кредитом-14395 доларів США, прострочений борг за кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року - 3359,39 доларів США, строкові відсоткі за користування кредитом за період за період з 01.02.2017 року по 16.02.2017 року 120,64 доларів США, прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року - 7349,86 доларів США, три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.12.2013 року по 16.02.2017 року - 134,77 доларів США, три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року - 294,63 доларів США. За офіційним курсом НБУ борг відповідачів перед позивачем за кредитним договором станом на 17.02.2017 року становить еквівалент 692376,04 грн. Суму заборгованості за кредитом позивач просив стягнути з ОСОБА_1 , а також стягнути з ОСОБА_2 , як солідарного боржника.

На обґрунтування своїх позовних вимог щодо стягнення заборгованості позивачем до позовної заяви додані: копія договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року; копія договору поруки №1 від 29.08.2008 року; витяг з програмного комплексу на ім`я ОСОБА_1 , копія заяви на видачу готівки №501, копія прибуткового позабалансового ордеру №776126_002, копія прибуткового позабалансового ордеру №776126_006, копія прибуткового позабалансового ордеру №776126_007, рух коштів за рахунком ОСОБА_1 , за яким обліковується заборгованість за кредитним договором, відображається у виписках по рахунках Банку за період з моменту видачі кредиту 29.08.2008 року по 17.02.2017 року; розрахунок заборгованості, вимоги щодо дострокового повернення кредиту.

Крім того, під час судового розгляду справи, на виконання ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 28.12.2017 року, якою було витребувано у позивача оригінали договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договору поруки №1 від 29.08.2008 року позивач повідомив, що надати оригінали договорів не має можливості у зв`язку зі знаходженням оригіналів у м.Луганську, тобто в населеному пункті, де здійснюється антитерористична операція, а будівля банку захоплена невстановленими озброєними особами, про що відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відкрито кримінальне провадження.

Доведення позивачем обставин, чи укладались відповідачі спірні договори мають істотне значення для висновку про обґрунтованість застосування міри відповідальності за порушення договірних зобов`язань.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач ОСОБА_1 у запереченнях на позовну заяву зазначив, що з позивачем договорів не укладав, кредитні кошти не отримував та кредит не сплачував, вважає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження позовних вимог, а.с.89.

Заперечуючи проти позовних вимог представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Коряк І.Ю. у відзиві на позовну заяву зазначив, що ОСОБА_2 спірні договори не підписувала, будь-які вимоги від позивача не отримувала, надані позивачем копії договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договору поруки №1 від 29.08.2008 року є недопустимими доказами у справі, а.с.90.

Відповідно до п.п.1-5 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити…

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, суд першої інстанції, за відсутності оригіналів договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року та договору поруки №1 від 29.08.2008 року судом першої інстанції, з тих підстав, що з наданих позивачем доказів не вбачається, що саме відповідачі отримували кошти та сплачували заборгованість не прийняті в якості належних та допустимих письмових доказів розрахунок заборгованості за договором, витяг з програмного комплексу на ім`я ОСОБА_1 , копію заяви на видачу готівки №501, копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_002, копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_006, копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_007 про те, що між сторонами було укладено вказані договори.

Між тим, з урахуванням обставин, за якими позивач позбавлений можливості надати оригінали документів кредитної справи ОСОБА_1 , а саме незаконного захоплення приміщення позивача, розташованого у м.Луганську, яке віднесено до міст, де проводиться операція об`єднаних сил (АТО), що є загальновідомим фактом, а також наявності кримінального провадження № 0000125 від 13.02.2015 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.341 КК України, а.с.168, колегія суддів, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 185/9180/15-ц, провадження №61-3139св18, вважає, що судом першої інстанції безпідставно не прийняті до уваги надані позивачем усі докази та не оцінені, відповідно до вимог .ч.2 ст.89 ЦПК України щодо оцінки достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності та оцінки доказів в цілому, а не кожного доказу окремо, як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення.

Як вбачається з п.п.1.1, 1.2 копії спірного договору про іпотечний кредит № 285 від 29.08.2008 року банк надав ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 25000 доларів США на придбання квартири за договором купівлі-продажу від 29.08.2008 року розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а.с.22.

З точки зору дотримання позивачем критерію добросовісності використання процесуальних прав, на підтвердження факту укладення договору банк надав апеляційному суду копію договору іпотеки від 29.08.2008 року, який прийняв апеляційний суд з метою всебічного та повного розгляду справи, про що у судовому засіданні постановлено ухвалу.

Як встановлено колегією суддів зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Мартиненком В.О., яким зазначено, що договір підписано сторонами в його присутності, особи громадян, які підписали договір, ним встановлено, їх дієздатність, а також правоздатність перевірено, належність нерухомого майна, що передається в іпотеку, ОСОБА_1 перевірено, договір зареєстровано у реєстрі за № 1164.

Також нотаріусом Мартиненком В.О., у зв`язку з посвідченням зазначеного договору іпотеки, накладено заборону, яку зареєстровано у реєстрі за № 1165 відчуження зазначеної в договорі квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , до припинення договору іпотеки.

Також нотаріусом Мартиненком В.О. перевірено справжність підпису заявника щодо заяви ОСОБА_1 , який повідомив, що передаваєма в іпотеку квартира є його приватною власністю, особу заявника перевірено по паспорту, прописаному в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, а.с. 213.

Як вбачається з вищезазначеного договору цей договір забезпечує вимогу Іпотекодержателя, що випливає з договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року, укладеного між Іпотекодержателем ( ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі заступника начальника з роздрібного бізнесу філії Луганського обласного управління ВАТ «Державний Ощадний банк України) та Іпотекодавцем ( ОСОБА_1 ) за умовами якого Іпотекодавець зобов`язаний до 29 серпня 2028 року повернути Іпотекодержателю кредит в розмірі 25000 доларів США, сплатити проценти за користування ними згідно умов Кредитного договору, а також можливу неустойку. Предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира, розташована у АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Луганського нотаріального округу Мартиненком В.О. 29.08.2008 року за реєстром № 1163, який зареєстрований в Державному реєстрі правочинів, згідно з Витягом з Державного реєстру правочинів під № 6438357, виданим приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Мартиненко В.О. 29.08.2008 року за реєстраційним номером № 3106195, а.а.с. 211-213.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, реєстр № 1163, 29.08.2008 року, ОСОБА_4 , приватний нотаріус Луганського нотаріального округу є об`єктом обтяження на підставі договору іпотеки, 1164, 29.08.2008, приватний нотаріус Мартиненко В.О. Заборона зареєстрована в реєстрі за №1165, розмір основного зобов`язання 25000 доларів США, іпотекодавець: ОСОБА_1 , іпотекодержатель: ВАТ «Державний Ощадний банк України», а.с.214.

Аналізуючи встановлені обставини, та надані позивачем докази в цілому та у їх взаємозв`язку, колегія суддів вважає, що позивачем доведено отримання відповідачем ОСОБА_1 від ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» кредитних коштів в сумі 25000 доларів США на придбання квартири за договором купівлі-продажу від 29.08.2008 року розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , про що сторонами було укладено спірний договір про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року, умови якого зафіксовані у нотаріально посвідченому договорі іпотеки від 29.08.2008 року, який у передбаченому законом порядку недійсним не визнаний, з відповідною реєстрацією, станом на 27.11.2018 року, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що дає підстави для врахування інформації, що міститься в інших доказах, роздрукованих з автоматизованої банківської системи, наданих позивачем, а саме: витяг з програмного комплексу на ім`я ОСОБА_1 , копія заяви на видачу готівки №501, копія прибуткового позабалансового ордеру №776126_002, копія прибуткового позабалансового ордеру №776126_006, копія прибуткового позабалансового ордеру №776126_007, рух коштів за рахунком ОСОБА_1 , за яким обліковується заборгованість за кредитним договором, відображається у виписках по рахунках Банку за період з моменту видачі кредиту 29.08.2008 року по 17.02.2017 року; розрахунок заборгованості, вимоги щодо дострокового повернення кредиту.

Колегія суддів вважає, що відповідачем ОСОБА_1 обставини щодо придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1 за кредитні кошти позивача, що, на думку колегії суддів, є слідством укладеного між сторонами договору про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року на виконання сторонами умов цього договору, не спростовані.

Заперечуючи проти позовних вимог позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» шляхом безпосереднього заперечення факту укладення цього договору та неотримання від позивача кредитних коштів, відповідач ОСОБА_1 на власний розсуд розпорядився своїми правами щодо предмета спору, право на яке передбачено ч.3 ст.13 ЦПК України.

Вирішуючи питання щодо наявності заборгованості за договором про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року, розміру та періоду виникнення такої заборгованості, колегією суддів перевірено рух коштів за рахунком ОСОБА_1 , за яким обліковується заборгованість за кредитним договором та яка відображена у виписках по рахунках Банку за період з моменту видачі кредиту - 29.08.2008 року по 17.02.2017 року, із зазначенням в ньому інформації про проведення банком відповідних операцій, сум і дат операцій та наявності заповнення обов`язкових реквізитів, на підставі якого колегією суддів встановлена відповідність розрахунку заборгованості, наданого позивачем руху коштів за рахунком ОСОБА_1 , що дає підстави для висновку про доведеність відповідачем як суми заборгованості за договором, так і складових цієї заборгованості та періоду порушення відповідачем ОСОБА_1 умов договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитними коштами.

Колегією суддів встановлено, що станом на 17.02.2017 року, у межах позовних вимог, борг ОСОБА_1 за кредитом складає 25654,29 доларів США,у тому числі: строковий борг за кредитом-14395 доларів США, прострочений борг за кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року -3359,39 доларів США, строкові відсоткі за користування кредитом за період за період з 01.02.2017 року по 16.02.2017 року 120,64 доларів США, прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року - 7349,86 доларів США, три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.12.2013 року по 16.02.2017 року - 134 ,77 доларів США, три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року - 294,63 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 692376,04грн.

Щодо стягнення зазначеної суми з відповідача ОСОБА_2 , як солідарного боржника, за доводами позовної заяви та апеляційної скарги.

Як вбачається з доводів позовної заяви позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» посилається на те, що у забезпечення виконання ОСОБА_1 умов договору про іпотечний кредит № 286 від 29.08.2008 року, у цей самий день між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладеного договір поруки №1, відповідно до умов якого ОСОБА_2 , як поручитель, зобов`язалась відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 кредитного договору, а тому заборгованість за кредитним договором має бути стягнута і з ОСОБА_2 , як солідарного боржника.

Як було зазначено вище факт укладення спірного договору поруки відповідачем ОСОБА_2 заперечується.

На обґрунтування позовних вимог до ОСОБА_2 позивачем надано копію договору поруки №1 від 29.08.2008 року з посиланням на відсутність оригіналу договору з тих самих підстав, що й договору про іпотечний кредит, а саме незаконного захоплення приміщення позивача, розташованого у м.Луганську, яке віднесено до міст, де проводиться операція об`єднаних сил (АТО), що є загальновідомим фактом, а також наявності кримінального провадження № 0000125 від 13.02.2015 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.341 КК України.

Інших доказів наявності правовідносин між банком та ОСОБА_2 позивачем не надано, при цьому за доводами апеляційної скарги скаржник вважає, що саме ОСОБА_2 повинна довести, що вона не укладала з ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» договору поруки №1 від 29.08.2008 року.

Між тим, за загальним правилом тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У даному випадку, перекладаючи на відповідача ОСОБА_2 надання доказів на спростування укладення договору поруки, позивач не звернув уваги на те, що відсутність оригіналу спірного договору позбавляє відповідача ОСОБА_2 права на спростування підпису на цьому договорі від імені ОСОБА_2 , оскільки відповідно до пункту 1.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів, які надати позивач не має можливості.

Неподання позивачем оригіналу договору поруки №1 від 29.08.2008 року одночасно позбавило відповідача ОСОБА_2 права довести обґрунтованість доводів щодо неукладення та непідписання нею такого договору, а тому колегія суддів відхиляє довід апеляційної скарги про те, що відповідачем ОСОБА_2 не надано переконливих доказів щодо спростування позовних вимог.

У ч.4 ст.10 ЦПК України і ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Оцінюючи дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне констатувати, що будь-яких інших доказів, крім копії спірного договору, на підтвердження того, що ОСОБА_2 29.08.2008 року уклала з ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» договір поруки №1, відповідно до умов якого ОСОБА_2 , як поручитель, та зобов`язалась відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 умов договору про іпотечний кредит № 286 від 29.08.2008 року, позивачем не надано, та таких доказів матеріали справи не містять.

При цьому з доводів як позовної заяви так і апеляційної скарги не вбачається, з яких саме підстав, при відсутності посилання ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на наявність сімейних, трудових, соціальних тощо зв`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , остання виступила поручителем за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_1 перед банком.

Надані позивачем докази щодо укладення ОСОБА_1 договору про іпотечний кредит не є взаємопов`язаними з єдиним доказом, наданим позивачем в обґрунтування позовних вимог до ОСОБА_2 . Посилання на забезпечення зобов`язання ОСОБА_1 за договором про іпотечний кредит порукою, про що з ОСОБА_2 укладено договір поруки №1, не містить а ні текст договору про іпотечний кредит № 286 від 29.08.2008 року, а ні посвідчений нотаріально договір іпотеки від 29.08.2008 року.

З урахуванням вищезазначеного, відповідно принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного процесу, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено укладення ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» у встановленому законом порядку договору поруки №1 від 29.08.2008 року з ОСОБА_2 та наявність у останньої будь-яких зобов`язань перед банком за належне виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань перед банком за договором про іпотечний кредит № 286 від 29.08.2008 року, а тому позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

При цьому колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на направлення ОСОБА_2 вимоги про усунення порушень, а.с.28, з тих підстав, що по-перше, позивачем у позовній заяві зазначено, що ця вимога з об`єктивних причин ОСОБА_2 на адресу останньої у встановленому законом порядку направлена не була, про що свідчить відповідь УДППЗ «Укрпошта», а.а.с.33-35, а по-друге, факт намагання позивача направити таку вимогу ОСОБА_2 , по своїй суті, не підтверджує факт укладення спірного договору поруки.

Відповідно до вимог ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні судом першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, а тому на підставі ст.376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк».

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи позивачем сплачено судовий збір в сумі 10385,63 грн. за звернення з позовом до суду першої інстанції, а.с.1, та 15578,46 грн. за звернення з апеляційної скаргою до апеляційної інстанції, а.с.201.

Як вбачається з вимог позовної заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» останній просить; стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про іпотечний кредит в загальному розмірі 25654,29 доларів США; стягнути з ОСОБА_2 , яка є солідарним боржником з ОСОБА_1 , заборгованість за заборгованість за договором про іпотечний кредит в загальному розмірі 25654,29 доларів США.

З урахуванням наявності підстав для задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 , відповідно до вимоги позовної заяви, зазначеної позивачем за №2 та, відсутності підстав для задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 , відповідно до вимоги позовної заяви, зазначеної позивачем за №3, колегія суддів вважає, що стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягають витрати останнього щодо сплати судового збору у загальному розмірі 12982,05 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити частково.

Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 27 вересня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Артемівським РВ ЛМУ УМІС України в Луганській області 03.08.2005 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», юридична адреса м.Сєвєродонецьк, Луганської області, вул. Енергетиків, буд.36, , р/р № НОМЕР_1 в філії Луганському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», МФО 304665, заборгованість за договором про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року, станом на 17.02.2017 року в загальній сумі 25654,29 доларів США, еквівалент якої за офіційним курсом НБУ становить 692376,04 ( шістсот дев`яносто дві тисячі триста сімдесят шість грн. 04 коп.), що складається з: строкового боргу за кредитом в сумі 14395,00 доларів США; простроченого боргу за кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 3359,39 доларів США; строкових відсотків за користування кредитом за період з 01.02.2017 року по 16.02.2017 року в сумі 120,64 доларів США; прострочених відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 7349,86 доларів США; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.12.2013 року по 16.02.2017 року в сумі 134,77 доларів США; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 294,63 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Артемівським РВ ЛМУ УМІС України в Луганській області 03.08.2005 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», юридична адреса: м.Сєвєродонецьк, Луганської області, вул. Енергетиків, буд.36, , р/р № НОМЕР_1 в філії Луганському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», МФО 304665, судовий збір в сумі 12982,05 грн.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 15.04.2019 року.

Головуючий І.О. Дронська

Судді О.Ю.Карташов

Н.В.Стахова ";

- додаткової постанови Луганського апеляційного суду від 02 травня 2019 року, наступного змісту:

"Державний герб України

Справа № 409/429/17

Провадження № 22-з/810/14/19

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого Дронської І.О.,

суддів: Карташова О.Ю., Стахової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Онопрієнка А.Є.,

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»,

представник позивача Гнебенар Олексій Володимирович,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 27 вересня 2018 року, ухвалене у складі судді Третяка О.Г., 27.09.2018 року в смт.Білокуракине Луганської області

за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із зазначеним позовом.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року, станом на 17.02.2017 року, в загальній сумі 25654,29 доларів США, еквівалент якої за офіційним курсом НБУ становить 692376,04 грн., що складається з: строкового боргу за кредитом в сумі 14395,00 доларів США; простроченого боргу за кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 3359,39 доларів США; строкових відсотків за користування кредитом за період з 01.02.2017 року по 16.02.2017 року в сумі 120,64 доларів США; прострочених відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 7349,86 доларів США; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.12.2013 року по 16.02.2017 року в сумі 134,77 доларів США; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 294,63 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 , яка є солідарним боржником з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року, станом на 17.02.2017 року, в загальній сумі 25654,29 доларів США, еквівалент якої за офіційним курсом НБУ становить 692376,04 грн., що складається з: строкового боргу за кредитом в сумі 14395,00 доларів США; простроченого боргу за кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 3359,39 доларів США; строкових відсотків за користування кредитом за період з 01.02.2017 року по 16.02.2017 року в сумі 120,64 доларів США; прострочених відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 7349,86 доларів США; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.12.2013 року по 16.02.2017 року в сумі 134,77 доларів США; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 294,63 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 10385,64 грн.

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 27 вересня 2018 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит відмовлено.

Постановою Луганського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задоволено частково. Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 27 вересня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит №286 від 29.08.2008 року, станом на 17.02.2017 року в загальній сумі 25654,29 доларів США, еквівалент якої за офіційним курсом НБУ становить 692376,04 ( шістсот дев`яносто дві тисячі триста сімдесят шість грн. 04 коп.), що складається з: строкового боргу за кредитом в сумі 14395,00 доларів США; простроченого боргу за кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 3359,39 доларів США; строкових відсотків за користування кредитом за період з 01.02.2017 року по 16.02.2017 року в сумі 120,64 доларів США; прострочених відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 7349,86 доларів США; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03.12.2013 року по 16.02.2017 року в сумі 134,77 доларів США; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.07.2014 року по 16.02.2017 року в сумі 294,63 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в сумі 12982,05 грн.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 відмовлено.

Між тим 18 квітня 2019 року від Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до апеляційного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду, яку в подальшому було уточнено (заява від 22 квітня 2019 року).

В обґрунтування вказаної заяви Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» зазначено, що під час судового розгляду вищевказаної справи судом першої інстанції виникла необхідність у виклику відповідачів до суду через засоби масової інформації, а саме за допомогою оголошення в газеті «Урядовий кур`єр», тож Банком було понесено витрати за розміщення оголошення в газету «Урядовий кур`єр» в розмірі 630 грн, які згідно з клопотанням АТ «Ощадбанк» від 06.07.2017 просив покласти на відповідачів, а також 630 грн., які АТ «Ощадбанк» просив покласти на відповідачів, відповідно до клопотання від 29.05.2017 року.

При цьому судом, при вирішенні питання про судові витрати, не враховані зазначені клопотання АТ «Ощадбанк», тому Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» просило суд ухвалити додаткове рішення у даній справі, яким стягнути з відповідачів витрати АТ «Ощадбанк», пов`язані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідачів у сумі 1260 грн.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду зави повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з вимогами статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» дійсно зверталось до суду з клопотаннями від 29.05.2017 та 06.07.2017 року про стягнення з відповідачів витрат за розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» про виклик ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання в загальному розмірі 1260 грн.

На аркушах 61-62 та 74-75 у першому томі справи містяться рахунки, а також квитанції на підтвердження сплати Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» витрат за розміщення оголошення в газеті про виклик відповідачів до судового засідання.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції питання про судові витрати вирішено не в повному обсязі.

З огляду на те, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит задоволено частково, заборгованість за договором про іпотечний кредит стягнуто з ОСОБА_1 , а у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 відмовлено, витрати, понесені позивачем за розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» про виклик до суду відповідачів, що було передбачено п.6 ч.2 ст. 79 ЦПК України, в редакції, що діяла на час розміщення позивачем оголошень, підлягають стягненню з ОСОБА_1 .

При таких обставинах, колегія суддів вважає за можливе ухвалити додаткову постанову у вказаній цивільній справі.

Керуючись ст.ст. 270, 383, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Артемівським РВ ЛМУ УМІС України в Луганській області 03.08.2005 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», юридична адреса: м.Сєвєродонецьк, Луганської області, вул. Енергетиків, буд.36, , р/р № НОМЕР_1 в філії Луганському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», МФО 304665, на відшкодування судових витрат, пов`язаних з публікацією в пресі оголошень про виклик відповідачів у справі в судове засідання в сумі 1260 грн. 00 коп.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий І.О. Дронська

Судді О.Ю. Карташов

Н.В. Стахова ";

- постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року наступного змісту:

"Державний герб України

Постанова

Іменем України

08 липня 2020 року

м. Київ

справа №409/429/17

провадження №61-9805св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит за касаційними скаргами публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» та ОСОБА_1 на постанову Луганського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Дронської І. О., Карташова О. Ю., Стахової Н. В.,

учасники справи:

позивач публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк»,

представник позивача Гребенар Олексій Володимирович,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У лютому 2017 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі ПАТ «Ощадбанк», банк) звернулось до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з позовом, у якому просило стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 25 654,29 доларів США, що еквівалентно 692 376,04 грн.

2. Позовна заява мотивована тим, що за умовами договору про іпотечний кредит, укладеного 29 серпня 2008 року між ПАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 , останній отримав кредит у розмірі 25 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,5 % на рік на строк 240 місяців з остаточним погашенням кредиту не пізніше 29 серпня

2028 року. Кошти були надані для придбання квартири

АДРЕСА_5 .

3. Виконання умов кредитного договору забезпечено договором поруки

від 29 серпня 2008 року, укладеним того ж дня між банком та

ОСОБА_2 , відповідно до умов якого ОСОБА_2 , як поручитель, відповідає солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 кредитного договору.

4. У зв`язку з порушенням позичальником ОСОБА_1 умов кредитного договору щодо своєчасної сплати платежів, банк звертався до УДПП «Укрпошта» з вимогою направлення листів-вимог про повернення кредиту та інших документів, однак через проведення АТО було відмовлено у відправленні поштової кореспонденції до м. Луганська. Вказані листи-повідомлення були залишені в поштовому відділенні згідно рекомендацій УДППЗ «Укрпошта».

5. Посилаючись на наведені обставини, позивач просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

6. Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області

від 27 вересня 2018 року у складі судді Третяка О. Г. у задоволенні позову відмовлено.

7. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відсутність у позивача оригіналів договору про іпотечний кредит та договору поруки від 29 серпня 2008 року дає підстави вважати, що такі правочини у письмовій формі не укладалися та відповідачами не підписувалися, а також свідчить про відсутність з їх боку дій, спрямованих на виникнення цивільних прав та обов`язків на підставі за цими договорами.

8. Місцевий суд не прийняв до уваги в якості доказу надану представником позивача копії договору про іпотечний кредит та договору поруки від 29 серпня 2008 року, оскільки позивачем не надано достатніх та достовірних доказів на підтвердження того факту, що ці копії були зроблені з оригіналів вказаних документів, які є допустимими доказами відповідно до частини другої статі 64 ЦПК України, до їх втрати.

Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції

9. Постановою Луганського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Ощадбанк» задоволено частково.

10. Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області

від 27 вересня 2018 року скасовано та увалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит від 29 серпня 2008 року, станом

на 17 лютого 2017 року в загальній сумі 25 654,29 доларів США, еквівалентно 692 376,04 грн, що складається з: строкового боргу за кредитом в сумі 14 395 доларів США; простроченого боргу за кредитом за період з 02 липня 2014 року по 16 лютого 2017 року в сумі 3 359,39 доларів США; строкових відсотків за користування кредитом за період з 01 лютого 2017 року по 16 лютого 2017 року в сумі 120,64 доларів США; прострочених відсотків за користування кредитом за період з 02 липня 2014 року

по 16 лютого 2017 року в сумі 7349,86 доларів США; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03 грудня 2013 року

по 16 лютого 2017 року в сумі 134,77 доларів США; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02 липня

2014 року по 16 лютого 2017 року в сумі 294,63 доларів США, також стягнуто 12 982,05 грн судового збору.

У задоволенні позовних вимог ПАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 відмовлено.

11. Постанова апеляційного суду мотивована доведеністю позивачем як суми заборгованості за договором, так і складових цієї заборгованості та періоду порушення відповідачем ОСОБА_1 умов договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитними коштами.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

12. У касаційній скарзі, поданій у травні 2019 року, ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , яка є солідарним боржником з ОСОБА_1 , у цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

13. У касаційній скарзі, поданій у травні 2019 року, ПАТ «Ощадбанк» просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подала касаційні скарги

14. Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що висновок апеляційного суду про доведеність позивачем факту укладення договору про іпотечний кредит зроблено внаслідок неправильного застосування статей 1054, 1055 ЦК України та порушення норм статей 77, 78, 95 ЦПК України. Апеляційним судом не враховано, що відсутністю належних доказів, а саме: оригіналів договорів з підписом заявника, оригіналу заяви на видачу та отримання готівки з підписом, платіжних доручень (квитанцій) про сплату мною відповідних платежів свідчить про неіснування жодних правовідносин між сторонами.

15. Висновок апеляційного суду про укладення кредитного договору та отримання грошових коштів виключно на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є необґрунтованим та безпідставним, оскільки вказана інформація не є належним доказом укладення кредитного договору та отримання грошових коштів за ним з огляду на вимоги статей 1054, 1055 ЦК України.

16. Касаційна скарга ОСОБА_1 також містить посилання на те, що інформація щодо належності заявнику квартири, вказаної в постанові, йому не відома, вказаним об`єктом він ніколи не користувався, грошові кошти банку на його придбання не отримував, і відповідно будь-які грошові кошти банку не сплачував, іпотечний договір з банком не укладав, у зв`язку з чим витребування оригіналів доказів, на які посилається позивач, має безпосереднє значення для встановлення всіх дійсних обставин справи, а саме, отримання грошових коштів, сплати за кредитом, підписання договорів тощо.

17. Касаційна скарга ПАТ «Ощадбанк» мотивована порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального права, які визначені статтею 204 ЦК України, а також норми процесуального права, які визначені статтями 19, 95, 274, 277 ЦПК України.

18. Заявник зауважує, що судом апеляційної інстанції залишено поза увагою той факт, що поручителем не надано жодних доказів та обґрунтувань, які б ставили під сумнів дійсність договору про іпотечний кредит та договору поруки, а тому, виходячи зі встановленої статтею 204 ЦК України презумпції правомірності правочину, договір поруки є дійсним та обов`язковим до виконання.

Доводи інших учасників справи

19. Доводи відзиву банку на касаційну скаргу ОСОБА_1 зводяться до того, що аргументи касаційної скарги останнього є необґрунтованими, не відповідають діючому законодавству, тому не підлягають задоволенню.

20. Інші учасники справи відзиву щодо вимог і змісту касаційної скарги до суду не направили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

21. Ухвалами Верховного Суду від 03 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційними скаргами ПАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 , справу витребувано з суду першої інстанції.

22. Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

23. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

24. Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

25. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційних скарг, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

26. Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційних скарг, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

27. Частиною першою статті 402 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційних скарг, встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

28. Касаційні скарги задоволенню не підлягають.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

29. Суди встановили, що в обґрунтування своїх вимог про стягнення кредитної заборгованості банк надав копію договору про іпотечний кредит

від 29 серпня 2008 року №286 та копію договору поруки від 29 серпня

2008 року № 1, на підставі яких стверджує, що між позивачем та відповідачами було укладено договір про іпотечний кредит від 29 серпня 2008 року №286 та договір поруки від 29 серпня 2008 року № 1.

30. На підтвердження наявності боргу за кредитним зобов`язанням позивачем надано розрахунок заборгованості за договором, витяг з програмного комплексу на ім`я ОСОБА_1 , копію заяви на видачу готівки №501, копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_002, копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_006, копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_007.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

31. Предметом позову у справі, яка переглядається, є стягнення заборгованості, яка виникла за кредитним договором, укладеним

між 29 серпня 2008 року між ПАТ «Ощадбанк» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк», та ОСОБА_1 .

32. Згідно з частинами першою та другою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

33. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

34. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

35. Згідно з частиною п`ятою статті 12 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

36. У частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

37. Положеннями статей 77-80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

38. Способами забезпечення судом доказів є, зокрема, призначення експертизи.

39. За змістом положень статей 102, 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу.

40. На обґрунтування позовних вимог щодо стягнення заборгованості позивачем до позовної заяви додані: копія договору про іпотечний кредит від 29 серпня 2008 року №286; копія договору поруки від 29 серпня

2008 року №1; витяг з програмного комплексу на ім`я ОСОБА_1 , копія заяви на видачу готівки №501, копія прибуткового позабалансового ордеру №776126_002, копія прибуткового позабалансового ордеру №776126_006, копія прибуткового позабалансового ордеру №776126_007, рух коштів за рахунком ОСОБА_1 , за яким обліковується заборгованість за кредитним договором, відображається у виписках по рахунках Банку за період з моменту видачі кредиту 29 серпня 2008 року по 17 лютого 2017 року; розрахунок заборгованості, вимоги щодо дострокового повернення кредиту.

41. На виконання ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 28 грудня 2017 року, якою було витребувано у позивача оригінали договору про іпотечний кредит від 29 серпня 2008 року №286 та договору поруки від 29 серпня 2008 року № 1 позивач повідомив, що надати оригінали договорів не має можливості у зв`язку зі знаходженням оригіналів у м. Луганську, тобто в населеному пункті, де здійснюється антитерористична операція, а будівля банку захоплена невстановленими озброєними особами, про що відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відкрито кримінальне провадження.

42. У свою чергу, з боку ОСОБА_1 не надано жодних доказів на спростовування тверджень позивача та підтвердження заперечень проти позову щодо відсутності будь-яких зобов`язань перед позивачем.

43. ОСОБА_1 не надано жодних доказів на спростування факту підписання ним договору про іпотечний кредит від 29 серпня 2008 року, не заявлялось відповідного клопотання про призначення відповідної експертизи для з`ясування недійсності підпису від його імені в указаному правочині.

44. Крім того, матеріали справи не містять доказів на оспорення

ОСОБА_1 договору про іпотечний кредит від 29 серпня 2008 року, у тому числі і з підстав його неукладення.

45. Виконуючи вимоги статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів з урахуванням положень статей 76-80 ЦПК України, суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин, що мають значення для справи та визначити правовідносини, що склалися між сторонами спору.

46. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

47. Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції повинен з`ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

48. Апеляційний суд дослідив зміст позовної заяви та з урахуванням обставин, за якими позивач позбавлений можливості надати оригінали документів з кредитної справи ОСОБА_1 , а саме через незаконне захоплення приміщення позивача, розташованого у м. Луганську, яке віднесено до міст, де проводиться операція об`єднаних сил (АТО), що є загальновідомим фактом, а також наявності кримінального провадження № 0000125 від 13 лютого 2015 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 341 КК України, дав оцінку наданій позивачем копії договору про іпотечний кредит, дійшов висновку про доведеність банком факту укладення 29 серпня 2008 року з ОСОБА_1 договору про іпотечний кредит, який у передбаченому законом порядку недійсним не визнаний, з відповідною реєстрацією, станом на 27 листопада 2018 року, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

49. Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 в цій частині зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно з вимогами статті 400 ЦПК України.

50. Звертаючись з даним позов, банк просив стягнути заборгованість, яка утворилась станом на 17 лютого 2017 року у розмірі 25 654,29 доларів США, що еквівалентно 692 376,04 грн, із яких: 14 395 доларів США строковий борг за кредитом; 3 359,39 доларів США прострочений борг за кредитом за період з 02 липня 2014 року по 16 лютого 2017 року; 120,64 доларів США строкові відсотки за користування кредитом за період за період з 01 лютого 2017 року по 16 лютого 2017 року; 7 349,86 доларів США прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02 липня 2014 року по 16 лютого 2017 року; 134,77 доларів США три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03 грудня 2013 року по 16 лютого 2017 року; 294,63 доларів США три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02 липня 2014 року по 16 лютого 2017 року.

51. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

52. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

53. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

54. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

55. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

56. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).

57. З матеріалів справи слідує, що 28 вересня 2016 року банк направляв відповідачам листи-вимоги про дострокове повернення кредиту.

Проте через проведення АТО було відмовлено у відправленні поштової кореспонденції до м. Луганська. Вказані листи-повідомлення були залишені в поштовому відділенні згідно рекомендацій УДППЗ «Укрпошта».

58. Оскільки листи-вимоги про дострокове повернення кредиту не були надіслані адресатам, то відсутні правові підстави вважати, що відбулась зміна основного зобов`язання щодо строку дії договору, порядку сплати процентів за користування кредитом.

59. Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

60. З матеріалів справи слідує, що позичальник ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_4 .

61. У силу положень частини першої статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

62. Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

63. Згідно із статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

64. Оскільки предметом спору в даній справі не є стягнення пені, штрафів чи застосування до позичальника інших заходів відповідальності, а предметом даного спору є примусове виконання відповідачем в натурі своїх зобов`язань за кредитним договором, то дія наведеного Закону на правовідносини сторін не розповсюджується.

65. Зважаючи на те, що за умовами договору про іпотечний кредит від 29 серпня 2008 року строк його дії визначено 240 місяців з остаточним погашенням кредиту не пізніше 29 серпня 2028 року, а з боку позичальника не заявлено про застосування строків позовної давності, апеляційний суд дійшов правильного висновку про стягнення з позичальника виниклої заборгованості за кредитом.

Щодо позовних вимог до поручителя ОСОБА_2 .

66. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

67. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

68. Вимога статті 526 ЦК України щодо обов`язку виконувати зобов`язання належним чином поширюється і на акцесорні (забезпечувальні) договори та сторін таких договорів.

69. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

70. Встановивши, що кредитором будь-яких інших доказів, крім копії спірного договору, на підтвердження того, що ОСОБА_2 29 серпня 2008 року уклала з ПАТ «Ощадбанк» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» договір поруки №1 кредитором не надано, та таких доказів матеріали справи не містять, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог у цій частині.

71. Доводи банку зводяться до доведення ним обставин укладення 29 серпня 2008 року з ОСОБА_2 договору поруки, яким суд апеляційної інстанції дав належну оцінку, до переоцінки яких, в силу приписів статті 400 ЦПК України, суд касаційної інстанції вдаватись не може.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

72. Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги на предмет законності оскарженого судового рішення виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

73. Згідно статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

1 Касаційні скарги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Постанову Луганського апеляційного суду від 10 квітня

2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

І.М.Фаловська

С. П. Штелик".

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.А.Янжула.