Провадження № 2/761/2774/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Савчук Ю.Н., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НРП» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «НРП» про захист прав споживача, а саме з вимогою зобов`язати відповідача замінити електричний чайник ARDESTO EKL-1311HB на аналогічний товар належної якості, посилаючись на те, що у межах гарантійного строку в товарі виникли недоліки, а відповідач безпідставно відмовив у гарантійному обслуговуванні.

Ухвалою суду від 13.06.2025 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

До початку розгляду справи по суті представником позивача 01.12.2025 року подано заяву про зміну предмета позову. У зазначеній заяві вказано, що після направлення адвокатського запиту до відповідача та отримання відповіді стало відомо про відсутність у відповідача аналогічного товару для здійснення заміни, у зв`язку з чим виконання вимоги про заміну товару є неможливим. Позивач просив поновити строк на подання заяви про зміну предмета позову, прийняти зазначену заяву та розглянути справу з урахуванням нових вимог про розірвання договору купівлі-продажу і стягнення 1011,00 грн., сплачених за товар та додаткову гарантію.

Ухвалою суду від 01.12.2025 року строк на подання заяви про зміну предмета позову було поновлено, заяву прийнято, а подальший розгляд справи вирішено здійснювати з урахуванням змінених позовних вимог.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 05.12.2025 року відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності. Вказану заяву відповідач обґрунтовував тим, що позивач звернувся до відповідача зі скаргою 12.07.2020 року, а з позовом до суду - 07.06.2025 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності.

10.02.2026 року представником позивача подано заперечення на заяву відповідача, в яких зазначено, що перебіг позовної давності був продовжений відповідно до пункту 12 та пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у зв`язку з дією карантину та воєнного стану. Отже, станом на дату звернення до суду (07.06.2025 року), позовна давність не спливла, оскільки законодавство гарантує захист прав громадян у цей особливий період шляхом автоматичного продовження процесуальних строків. Також просив звернути увагу суду, що правом на подання відзиву відповідач не скористався та не заперечує наведених у позові обставин та доводів, а лише вважає, що позивач звернувся з позовом зі спливом строків позовної давності.

Судом встановлено, що 26.08.2019 р. ОСОБА_1 у магазині «MOYO» за адресою: АДРЕСА_1 , господарську діяльність у якому здійснює ТОВ «НРП», придбав шляхом укладання договору роздрібної купівлі-продажу, електричний чайник ARDESTO EKL1311НВ об`ємом 1,8 л. потужністю 1,8 кВт. вартістю 879,00 грн. Дана обставина підтверджується фіскальним чеком від 26.08.2019 р.

Продавцем за додаткову оплату у розмірі 176,00 грн. було надано гарантійний строк тривалістю 1 (один) рік, що підтверджується гарантійним талоном від 26.08.2019 року.

Як вбачається з Гарантійного талону від 26.08.2019 р. він передбачав гарантійний ремонт Товару. У межах встановленого гарантійного строку в товарі виникли недоліки, що унеможливлювали його нормальне використання за призначенням. З метою реалізації свого права на гарантійне обслуговування позивач звернувся до відповідача з вимогою здійснити безоплатний ремонт товару.

Відповідач відмовив у прийнятті товару для гарантійного обслуговування, не провів технічної експертизи та не надав доказів того, що недоліки виникли з вини споживача. Таким чином, відповідач фактично відмовився від виконання своїх гарантійних зобов`язань.

12.07.2020 року позивач звернувся до відповідача з письмовою скаргою про порушення його прав як споживача. Скарга була отримана відповідачем, що підтверджується відміткою про її прийняття. Разом з тим, відповідь на дану скаргу відповідачем не надано, що свідчить про те, що позивач вжив усіх можливих засобів для досудового врегулювання спору та поновлення своїх порушених прав, проте продавцем порушене право позивача поновлено не було, у зв`язку з чим, позивач вимушений звертатись до суду за захистом своїх порушений прав.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», який регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» установлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб серед іншого мають право на належну якість продукції і саме продукцію належної якості продавець, згідно з частиною першою статті 6 цього Закону, зобов`язаний передати споживачеві.

Права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості передбачені статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів».

З пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» вбачається, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).

Статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено права споживача у разі придбання товару неналежної якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

У частині чотирнадцять статті 8 цього Закону визначено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

Відповідно до ч 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.

Як встановлено судом, позивач звернувся за своїм вибором до продавця товару протягом гарантійного строку по питанню заміни товару на товар належної якості, чого відповідач не заперечив.

Відповідно до ст.4 ч.1 Закону України ''Про захист прав споживачів'' споживачі під час придбання задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування., замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Згідно з положеннями частини п`ятої статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів» виробник (виконавець) зобов`язаний забезпечити технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції, а також її випуск і поставку для підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт, у необхідному обсязі та асортименті запасних частин протягом усього строку її виробництва, а після зняття з виробництва - протягом строку служби, в разі відсутності такого строку - протягом десяти років.

Пунктом 1 частини першої статті 708 ЦК України передбачено, що у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право, серед іншого, вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення.

Відповідно до частини третьої статті 709 ЦК України вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк.

За змістом частини дев`ятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк.

Пунктом 6 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної складних побутових заміни технічно товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1251 від 28 листопада 2023 р. передбачено, що Продавець (сервісний центр) за зверненням споживача про необхідність усунення недоліку в товарі проводить безоплатно для споживача діагностику такого товару з метою виявлення недоліку. У разі виявлення недоліку, який виник з вини виробника (продавця), товар підлягає гарантійному ремонту в установлений строк.

Згідно з п. 7 Порядку у разі коли за результатами проведення діагностики не виявлено недоліку в товарі або з`ясовано, що недолік виник не з вини виробника (продавця), споживачеві надається підтвердний документ в паперовій або електронній формі.

У разі необхідності проведення під час гарантійного строку експертизи товару така експертиза проводиться відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів".

Пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

У частині чотирнадцять статті 8 цього Закону визначено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

Згідно ч.3 ст.8 Закону, вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.6,7 ст.8 вищевказаного Закону за наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. Під час заміни товару з недоліками на товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) належної якості, ціна на який змінилася, перерахунок вартості не провадиться.

Згідно з положенням, передбаченим ст. 81 ЦПК, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При вирішенні спорів про захист прав споживачів слід враховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, в тому числі й за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виробникові).

До фактів, які підлягають доказуванню у справах про захист прав споживачів, насамперед, слід віднести: чи мало місце придбання продукції (замовлення послуги); чи надавалась інформація про товар (послугу) і яка саме; відомості про властивості товару та відповідність їх потребам споживача та вимогам встановлених нормативів; чи мало місце використання товару; чи мало місце заподіяння шкоди, що завдана життю, здоров`ю або майну споживача.

Згідно ч.4 ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.

Саме на споживача покладається обов`язок довести наявність істотного недоліку продукції, а тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця.

За змістом п.12.ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік- це в тому числі, недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення.

Оскільки чайник припинив вмикатися, використання товару було неможливим.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність істотного недоліку товару.

Відповідач проведення відповідної експертизи для встановлення причини виникнення недоліку товару не ініціював.

Відповідач не довів, що недоліки товару виникли з вини позивача, не надав жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позову, та не забезпечив реалізацію прав споживача, передбачених законом.

09.11.2025 р. представником позивача на адресу відповідача надіслано адвокатський запит вих. №09-11/25-3 про надання інформації та письмових доказів, що стосуються розгляду даної справи.

14.11.2025 р. від ТОВ «НРП» на електронну адресу представника позивача надійшла відповідь на адвокатський запит без номера та без дати, з якої вбачається, що аналогічний товар для заміни у відповідача станом на момент звернення позивача був відсутній. Даний документ підтверджує неможливість виконання первісної вимоги про заміну товару та став підставою для зміни предмета позову, а саме на розірвання договору купівлі-продажу і стягнення 1011,00 грн., сплачених за товар та додаткову гарантію.

Із вказаної відповіді вбачається, що відповідач фактично визнав факт продаж товару неналежної якості, оскільки зазначив про неможливість заміни товару у зв`язку із відсутністю аналогічного товару та запропонував отримання подарункової карти відповідно до номіналу вартості чайника.

Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду від 27 лютого 2023 року у справі № 569/222/21 зроблено наступний висновок : «Згідно із частиною першою статті 668 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Отже, умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим частиною першою статті 668 ЦК України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього (покупця) покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару.

Згідно із частиною другою статті 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Частинами третьою та п`ятою статті 680 ЦК України передбачено, якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку. Якщо недоліки товару виявлені покупцем після спливу гарантійного строку або строку придатності, продавець несе відповідальність, якщо покупець доведе, що недоліки товару виникли до передання йому товару або з причин, які існували до цього моменту.

Для застосування встановлених законом санкцій за порушення умови договору про якість товару необхідно, довести той факт, що товар є справді неналежної якості, має недоліки чи фальсифікований, тобто, виявлення цього факту слугує достатньою правовою підставою для покладення на продавця (виробника) відповідальності.»

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що права позивача як споживача були порушені, а тому вимоги про розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплачених коштів є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідач доказів того, що недоліки виникли з вини позивача, суду не надав. Фактична відмова відповідача здійснювати гарантійне обслуговування, а також відсутність можливості заміни товару свідчать про невиконання гарантійних зобов`язань та порушення прав позивача.

Щодо строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі статтею 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

В силу приписів ч.2-5 ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. . Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Разом з тим, 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 рок у № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 31 липня 2020 року. Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено на всій території України згідно з відповідних постанов Кабінету Міністрів України. Відповідно до постанови КМУ від 27.06.2023 № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Згідно з п. 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» ведено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб із наступним продовженням воєнного стану в Україні та дією такого на момент прийняття судового рішення.

Згідно з п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Отже, на момент звернення до суду із позовом, тобто станом на місяць червень 2025 року, продовжено дію воєнного стану на усій території України, а відтак і строк позовної давності зупинено.

Суд прийшов до переконання про те, що оскільки з 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, у т.ч. статтями 257, 258 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину, та зупиненням такого строку на час діє воєнного стану в Україні, який введений з 24.02.2022 та діяв на момент звернення з позовом до суду, а відтак строк позовної давності не пропущено.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними, законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач як споживач звільнений від сплати судового збору на підставі частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд вбачає підстави для стягнення з відповідача в дохід держави судового збору за ставкою, встановленою Законом України «Про судовий збір» для вимог фізичних осіб майнового характеру, що становить 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,95,258-259,263-265,268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НРП» про захист прав споживачів - задовольнити.

Договір купівлі продажу Товару - електричного чайника ARDESTO EKL-1311НВ об`ємом 1,8 л. потужністю 1,8 кВт., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «НРП» та ОСОБА_1 - розірвати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НРП» (, місцезнаходження: м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, буд.44) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) в рахунок відшкодування суми оплати вартості товару 1011,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НРП» (, місцезнаходження: м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, буд.44) на користь держави суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складання повного його тексту.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 18.02.2026 року.

Суддя: