ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 524/12074/24

провадження № 61-13699св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Гулейкова І. Ю., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго»,

треті особи: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Полтавська обласна рада,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 лютого 2025 року у складі судді Ковальчук Т. М. та постанову Полтавського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року у складі колегії суддів: Триголова В. М., Дорош А. І., Лобова О. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (далі - ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»), треті особи: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Полтавська обласна рада, про зобов`язання вчинити дії.

Позовна заява мотивована тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

У грудні 2022 року вона отримала розрахунок вартості житлово-комунальних послуг за листопад 2022 року та дізналася про те, щозмінився надавач постачання теплової енергії і постачання гарячої води, яким наразі є ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». До листопада 2022 року надавачем постачання теплової енергії та постачання гарячої води у м. Кременчуці Полтавської області було Товариство з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» (далі - ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ»), майно якого зруйноване навесні 2022 року внаслідок ракетних ударів.

З початку опалювального періоду 2022-2023 років ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснює нарахування плати за постачання теплової енергії та постачання гарячої води за тарифами, розмір яких значно перевищує рівень тарифів, що діяв у м. Кременчуці Полтавської області станом на 24 лютого 2022 року, що є порушенням статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», яким запроваджено мораторій на підвищення цін (тарифів) у сфері теплопостачання.

Позивачка стверджувала, що при застосуванні відповідачем двоставкового тарифу була порушена процедура його встановлення. Зокрема, згідно з пунктом 6 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 (далі - Порядок № 869), у разі коли ліцензіат (у даному випадку відповідач) провадить (має намір провадити) діяльність у межах кількох територіальних громад, формування та встановлення тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії здійснюється окремо для кожної територіальної громади. При цьому витрати формуються за кожним видом ліцензованої діяльності у межах відповідної територіальної громади.

На думку позивачки, формування та встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання теплової енергії і гарячої води мало було бути проведено відповідачем для Кременчуцької міської територіальної громади окремо. Натомість ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» неправомірно автоматично застосувало до всіх споживачів Кременчуцької міської територіальної громади Полтавської області раніше встановлені тарифи, які уповноваженим органом не розраховувалися та не схвалювалися.

Вказувала, що після прийняття рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 21 жовтня 2022 року № 1508 «Про визначення ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» виконавцем теплопостачання для споживачів м. Кременчука» відповідач не звертався до Полтавської обласної ради для встановлення тарифів споживачам у м. Кременчуці Полтавської області, а за замовчуванням застосував той тариф, що діяв для споживачів м. Полтави.

Позивачка вважала, що тарифи постачання теплової енергії ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» для споживачів м. Кременчука Полтавської області не можуть перевищувати рівень тарифів, що застосовувалися для цих споживачів до 24 лютого 2022 року, навіть якщо постачання до вказаної дати здійснювалося іншим суб`єктом господарювання.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок вартості постачання теплової енергії та постачання гарячої води за опалювальний період з листопада 2022 року до дати ухвалення рішення суду до рівня тарифів, що діяли станом на 24 лютого 2022 року, тобто за тарифами, затвердженими рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 30 грудня 2021 року № 1867 «Про встановлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Кременчуцька ТЕЦ» скоригованих тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для категорії споживачів з 01 січня 2022 року».

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 лютого 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачкою не доведено, що саме відповідач є особою, якою порушено її права та інтереси у спірних правовідносинах.

ОСОБА_1 є споживачем послуг з теплопостачання (опалення) та постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго, у тому числі, до квартири позивачки, починаючи з 01 листопада 2022 року. Розмір тарифів, які використовує для розрахунку ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», визначені рішенням Полтавської обласної ради від 30 вересня 2022 року № 477. Визначення відповідачем у рахунках-квитанціях на оплату вартості теплової енергії за двоставковим тарифом на послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води, які були встановлені додатком 2 та додатком 3 до рішення Полтавської обласної ради № 477 від 30 вересня 2022 року для потреб населення, відповідало вимогам чинного законодавства України. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є суб`єктом господарювання, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області та провадить ліцензовану діяльність і надає комунальні послуги у декількох територіальних громадах в межах Полтавської області. ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не має права самостійно встановлювати тарифи на постачання теплової енергії та постачання гарячої води споживачам, у тому числі, позивачці, а отже і не може самостійно їх змінити.

Щодо правомірності застосування відповідачем при обрахунку наданих ОСОБА_1 послуг саме двохставкового тарифу, районний суд взяв до уваги те, що рішенням пленарного засідання двадцять другої сесії Полтавської обласної ради сьомого скликання «Про надання дозволу на встановленні двоставкових тарифів на теплову енергію та підтвердження приєднаного теплового навантаження для всіх категорій споживачів ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» від 19 жовтня 2018 року № 917, відповідачу було надано дозвіл на встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію та підтвердження приєднаного теплового навантаження для всіх категорій споживачів ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго».

Суд першої інстанції зазначив, що тарифи для ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», які встановлені рішенням Полтавської обласної ради рішенням від 30 вересня 2022 року № 477, відповідають розміру тарифів, що були встановлені рішенням Полтавської обласної ради від 21 жовтня 2021 року № 286 зі змінами, внесеними рішенням обласної ради від 09 грудня 2021 року № 326, тобто відповідають розміру тарифів, встановлених до введення в Україні воєнного стану 24 лютого 2022 року. Діючі тарифи сформовані ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в єдиному розмірі та застосовуються до усіх споживачів підприємства у м. Полтава та Полтавської області, у тому числі, і для споживачів на лівобережній частині м. Кременчука від джерела Кременчуцької ТЕЦ.

Районний суд погодився з доводами ОСОБА_1 стосовно того, що дійсно вартість спожитої нею з листопада 2022 року теплової енергії фактично була обрахована відповідачем за тарифами, які є більшими, ніж тарифи, за якими позивачці постачалася теплова енергія ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» станом на 24 лютого 2022 року. Проте підвищення для ОСОБА_1 вартості споживання теплової енергії, у першу чергу, знаходиться у прямому причинному зв`язку із військовою агресією рф та неможливістю здійснювати постачання теплової енергії ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ».Таке підвищення не є наслідком протиправних дій чи бездіяльності відповідача внаслідок порушення ним вимог законодавства України. При цьому обов`язки щодо постачання теплової енергії позивачці були покладені на відповідача рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20 жовтня 2022 року № 1508 «Про визначення Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води». На момент прийняття вищевказаного рішення Кременчуцька міська рада Полтавської області була обізнана про тарифи, які були затверджені уповноваженим органом для ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», оскільки рішення про їх затвердження було оприлюднено Полтавською обласною радою, відповідна інформація є загальнодоступною.

При цьому визначення правомірності рішень Полтавської обласної ради від 19 жовтня 2018 року № 917, від 21 жовтня 2021 року № 286 зі змінами, внесеними рішенням обласної ради від 09 грудня 2021 року № 326 та від 30 вересня 2022 року № 477 не відноситься до юрисдикції загальних судів та не є предметом розгляду даної справи.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Полтавського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» внесене до ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії (у тому числі, з використанням альтернативних видів палива) у Полтавській області (https://poda.gov.ua/attachments/155628).

Згідно зі статутом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» засноване на майні спільної комунальної власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області, засновником підприємства є Полтавська обласна рада. Отже, тарифи на постачання теплової енергії відповідачем встановлюються Полтавською обласною радою. Тоді як застосовані відповідачем тарифи у рахунках на оплату, які були виставлені позивачу, відповідають тарифам, установленим рішеннями Полтавської обласної ради від 30 вересня 2022 року № 477, від 28 липня 2023 року № 669.

Правомірність рішення Полтавської обласної ради від 30 вересня 2022 року № 477 була предметом розгляду Другого апеляційного адміністративного суду, який при ухваленні постанови від 13 лютого 2024 року у справі №440/6193/23, дійшов висновку, що тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», запроваджені рішенням Полтавської обласної ради від 30 вересня 2022 року № 477, у тому числі, і тарифи зазначені для категорії споживачів «Для потреб бюджетних установ» відповідають розміру тарифів, які були встановлені обласною радою до введення в Україні воєнного стану 24 лютого 2022 року. Отже, позивачка не спростувала у загальному порядку правомірність застосування тарифу, встановленого таким рішенням обласної ради.

Доводи ОСОБА_1 щодо порушення відповідачем вимог статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» суд апеляційної інстанції відхилив, оскільки положення статті 1 цього Закону не є нормою-приписом (зобов`язанням) та не містить вимог до постачальників, які здійснюють постачання теплової енергії за регульованими тарифами (до числа яких належить відповідач), щодо вчинення певних дій (внесення змін до договорів, здійснення перерахунку наданих послуг, тощо). Відповідне положення законодавства є спеціальною нормою, яка містить заборону, тобто вимогу про зобов`язання утриматися від вчинення певної дії (підвищення тарифів) та адресована суб`єктам, які наділені відповідними владними повноваженнями стосовно прийняття таких тарифів або внесення змін до них шляхом підвищення, натомість відповідач до числа таких суб`єктів не віднесений, а у своїй діяльності керується встановленими Полтавською обласною радою тарифами.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що тарифи, установлені рішенням Полтавської обласної ради від 30 вересня 2022 року № 477, залишилися на рівні тарифів, установлених рішенням Полтавської обласної ради від 21 жовтня 2021 року № 286 від 21 жовтня 2021 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» для потреб населення, бюджетних установ, інших споживачів (крім населення), релігійних організацій, які були введені в дію з 01 листопада 2021 року. Тобто, тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, які були встановлені Полтавською обласною радою для відповідача станом на 24 лютого 2022 року, не змінювалися (не підвищувалися) після набрання чинності Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування».

Суд апеляційної інстанції вважав безпідставними доводи позивачки щодо порушення відповідачем мораторію на підвищення тарифів, запровадженого Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», оскільки визначення ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в рахунках на оплату вартості теплової енергії за двоставковим тарифом на послугу з постачання теплової енергії, який був встановлений додатком 2 до рішення Полтавської обласної ради від 30 вересня 2022 року № 477 для споживачів, відповідає як умовам укладених між сторонами у справі договорів, так і вимогам чинного законодавства України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 лютого 2025 року, постанову Полтавського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким її позов задовольнити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У листопаді 2025 року касаційна скарга надійшла до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2025 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано цивільну справу із суду першої інстанції, роз`яснено учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України.

У грудні 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2026 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У лютому 2026 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» подало до Верховного Суду клопотання про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій не відповідають положенням статей 263-265 ЦПК України та підлягають скасуванню.

Посилається на те, що предметом спору у справі № 917/730/23 за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання укладеними пунктів договору була вимога про визнання укладеним пункту 33 договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 01 листопада 2022 року № 8515 (договір) у редакції, наведеній у позовній заяві.

У вказаній справі суди зробили висновок про те, що зміна постачальника відповідних послуг у зв`язку із переданням цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» у господарське відання позивача не повинна мати наслідком підвищення тарифів на теплову енергію для споживачів м. Кременчука Полтавської області порівняно із тим розміром, що існував станом на 24 лютого 2022 року. Тобто судами попередніх інстанцій встановлено, що, у свою чергу, не спростовано доводами господарства під час розгляду справи у судах попередніх інстанцій так і касаційної скарги, що частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» встановлено заборону підвищення тарифів на: послуги з розподілу природного газу для всіх категорій споживачів; теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) для населення, послуги з постачання теплової енергії для населення та постачання гарячої води для населення, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано. Отже, вказаною нормою права встановлено заборону підвищення тарифів, яка підлягає до застосування суб`єктами господарювання, на яких така заборона розповсюджується, і суди попередніх інстанцій встановили, що вказана норма права застосовується до спірних правовідносин.

Верховний Суд у справі № 917/730/23 зазначив, що суди попередніх інстанцій дійшли такого висновку з урахуванням дати виникнення спірних правовідносин (укладання договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 01 листопада 2022 року № 8515) та дати набрання чинності Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування». Тобто з огляду на дату договору, його укладання відбувалося вже під час дії заборони на підвищення тарифів, передбаченої частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування». Отже, зміна постачальника відповідних послуг у зв`язку із переданням цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» у господарське відання ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не повинна мати наслідком підвищення тарифів на теплову енергію для споживачів м. Кременчука порівняно з тим розміром, що діяв станом на 24 лютого 2022 року.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування апеляційним судом норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 04 квітня 2024 року у справі № 917/730/23, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У листопаді 2025 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» подало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило про необґрунтованість доводів касаційної скарги та відсутність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень судів попередніх інстанцій, які відповідають вимогам статей 263-265 ЦПК України.

Вказує, що чинні тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» запроваджені рішенням Полтавської обласної ради від 30 вересня 2022 року № 477 відповідають розміру тарифів, які були встановлені обласною радою до ведення в Україні воєнного стану 24 лютого 2022 року. Застосування ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» чинних двоставкових тарифів на послугу з постачання теплової енергії, встановлених рішенням Полтавської ради від 30 вересня 2022 року № 477, що є аналогічними розміру тарифів встановлених рішенням Полтавської обласної ради від 21 жовтня 2021 року № 286, зі змінами внесеними рішенням Полтавської обласної ради від 09 грудня 2021 року № 326, є правомірним.

Посилається на те, що положення статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» не підлягають застосуванню до спірних правовідносин».

Вважає, що висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 04 квітня 2024 року у справі № 917/730/23, на яку посилається ОСОБА_1 у касаційній скарзі, не є подібними до цієї справи. У вказаній постанові за наслідками розгляду справи № 917/730/23 про визнання укладеними пунктів договору, Верховний Суд зробив висновки щодо правовідносин сторін, де договір не був укладений, ціну послуг теплопостачання та теплової енергії сторони не погодили. Тоді, як у даній цивільній справі правовідносини стосуються зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості вже наданих/отриманих послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

У поданих у лютому 2026 року додаткових поясненнях, виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області підтримав доводи касаційної скарги ОСОБА_1 .

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 27 вересня 2022 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Гафяк М. О., зареєстрованим в реєстрі за № 461, та є споживачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за цією адресою (особовий рахунок № НОМЕР_1 ).

Постачання теплової енергії та гарячої води на лівобережній частині м. Кременчука Полтавської області до листопада 2022 року здійснювало ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ».

Рішенням Кременчуцької міської ради від 30 грудня 2021 року № 1867 скориговано для ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води для категорій споживачів з 01 січня 2022 року, які згідно з пунктом 4 рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 25 жовтня 2021 року № 1421 «Про встановлення ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для категорій споживачів» розмір тарифів становив 1 796,40 грн/Гкал з ПДВ або 1 497,00 грн/Гкал без ПДВ та застосовувався для споживачів лівобережної частини м Кременчука Полтавської області на момент введення воєнного стану на території України 24 лютого 2022 року.

З 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжений і діє станом на день розгляду справи.

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, в результаті неодноразових ракетних ударів по м. Кременчуку Полтавської області обладнання ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» зруйновано, а тому товариство припинило виробництво, транспортування та постачання теплової енергії своїм споживачам.

29 квітня 2022 року Кабінетом Міністрів України ухвалено постанову № 502 «Деякі питання регулювання діяльності у сфері комунальних послуг у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану», пунктом 1 якої рекомендовано органам, уповноваженим встановлювати тарифи, протягом дії воєнного стану в Україні, але не раніше завершення поточного опалювального періоду, не підвищувати, зокрема, тарифи на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання), у тому числі, тарифи на теплову енергію, вироблену з використанням альтернативних джерел енергії, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для населення та застосовувати їх до споживача (населення) на рівні тарифів, що застосовувалися станом на 24 лютого 2022 року.

На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2022 року № 894-Р «Про передачу цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу ТОВ Кременчуцька ТЕЦ Державної установи Навчально-методичний центр з газової безпеки у спільну власність територіальних громад Полтавської області», Полтавською обласною радою прийнято рішення від 14 жовтня 2022 року № 481 «Про прийняття цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» Державної установи Навчально-методичний центр з газової безпеки у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області». Пунктом 4 якого вирішено після затвердження акта приймання-передачі передати на баланс, як внеску до статутного капіталу відповідача по справі, майно, зазначене у додатку до цього рішення (цілісний майновий комплекс відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ»).

Виконавцем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води по лівобережній частині м. Кременчука Полтавської області з покладанням відповідних обов`язків згідно законодавства визначено відповідача (рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 20 жовтня 2022 року № 1508 «Про визначення Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго»).

Опалювальний період 2022-2023 років для споживачів на території Кременчуцької міської територіальної громади розпочався 01 листопада 2022 року (рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 31 жовтня 2022 року № 1574), як наслідок, відповідач здійснює постачання теплової енергії та постачання гарячої води споживачам лівобережної частини м. Кременчука Полтавської області з 01 листопада 2022 року.

Розмір тарифів, які використовує для розрахунку відповідач, визначені рішенням Полтавської обласної ради від 30 вересня 2022 року № 477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго». Зокрема, цим рішенням, яке є чинним та не скасованим, встановлено для відповідача:

тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення, бюджетних установ, інших споживачів (крім населення), релігійних організацій відповідно до додатку 1; двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії за категоріями споживачів відповідно до додатку 2; тарифи на послугу з постачання гарячої води за категоріями споживачів відповідно до додатку 3 (пункт 1 рішення);

тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води введено в дію з 01 жовтня 2022 року (пункт 6 рішення).

У пункті 7 цього рішення визнано таким, що втратило чинність рішення обласної ради від 21 жовтня 2021 року № 286 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго».

Під час опалювального періоду 2021-2022 років постачання теплової енергії та постачання гарячої води здійснювало ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ», яке застосовувало тарифи, визначені рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30 грудня 2021 року № 1867.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК Украйни).

Тлумачення, як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України, свідчить про те, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється у тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства (див.: постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20).

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (стаття 714 ЦК України).

Тлумачення статті 714 ЦК України свідчить, що за своїм змістом договір, на підставі якого відбувається постачання енергетичних ресурсів споживачу, є видом договору купівлі-продажу.

Подібний висновок викладений у Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 529/613/17-ц (провадження № 61-1716сво17), постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року в справі № 511/1915/20 (провадження № 61-4527сво23).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (частина друга статті 632 ЦК України).

Тлумачення положень частини другої статті 632 ЦК України свідчить про те, що у цій нормі закріплено принцип стабільності (або відносної неможливості зміни) встановленої сторонами ціни, що є проявом обов`язковості виконання умов договору (стаття 629 ЦК України). У частині другій статті 632 ЦК України допускається наявність винятків, які можуть бути встановлені договором або законом. При цьому в законі або ж договорі обов`язково мають бути визначені як випадки зміни ціни, так і умови такої зміни (див.: постанову Верховного Суду від 19 серпня 2019 року у справі № 395/499/16-ц (провадження № 61-15404св18)).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Верховний Суд зазначає, що внаслідок непередбачуваних обставин відбулася зміна постачальника тепла та гарячої води у зв`язку із переданням цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» (попередній постачальник) у господарське відання ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» (новий постачальник). Тому саме за таких обставин зміна постачальника у договорі зі споживачем не повинна мати наслідком зміну тарифів на теплову енергію та гарячу воду для споживача порівняно з тим розміром, який був при попередньому постачальнику, до встановлення органом місцевого самоврядування іншого тарифу.

Подібний висновок по суті викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 квітня 2024 року у справі № 917/730/23, відповідно до якого:

«згідно із статтею 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» від 29 липня 2022 року № 2479-IX (набрання чинності 19 серпня 2022 року) протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Також судом апеляційної інстанції враховано наявні в матеріалах справи докази, а саме: роз`яснення Міністерства розвитку громад та територій України від 25 серпня 2022 року, листи зазначеного Міністерства від 18 листопада 2022 року, від 16 лютого 2023 року, адресовані виконавчому комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, відповідно до яких рівень тарифів на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що застосовуються виконавцем цих послуг до споживачів, не може перевищувати рівня тарифів на теплову енергію, відповідні комунальні послуги, що застосовувалися до споживачів станом на 24 лютого 2022 року - незалежно від того, яким підприємством (виконавцем) надавалися ці послуги споживачеві раніше.

З урахуванням викладеного, суди дійшли висновку, що зміна постачальника відповідних послуг у зв`язку із переданням цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» у господарське відання позивача не повинна мати наслідком підвищення тарифів на теплову енергію для споживачів м. Кременчука порівняно з тим розміром, що існував станом на 24 лютого 2022 року.

Тобто судами попередніх інстанцій встановлено, що, у свою чергу, не спростовано доводами Господарства під час розгляду справи у судах попередніх інстанцій так і касаційної скарги, що частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» від 29 липня 2022 року № 2479-ІХ (зі змінами) встановлено заборону підвищення тарифів на: послуги з розподілу природного газу для всіх категорій споживачів; теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) для населення, послуги з постачання теплової енергії для населення та постачання гарячої води для населення, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано. Таким чином вказаною нормою права встановлено заборону підвищення тарифів, яка підлягає до застосування суб`єктами господарювання, на яких така заборона розповсюджується, і суди попередніх інстанцій встановили, що вказана норма права застосовується до спірних правовідносин, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, а саме лише прагнення скаржника здійснити нову перевірку обставин справи та переоцінку доказів у ній не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень попередніх інстанцій, оскільки згідно з імперативними приписами статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, додатково перевіряти докази».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Принципи справедливості, добросовісності та розумності передбачають, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість і добросовісно вести переговори (див.: постанову Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19 (пункт 6.20)). Отже, сторони повинні сумлінно та добросовісно співпрацювати з метою належного виконання укладеного договору. Кредитор у зобов`язанні має створити умови для виконання боржником свого обов`язку, для чого вчиняє не тільки дії, визначені договором, актами цивільного законодавства, але й ті, які випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту (частина перша статті 613 ЦК України). Відповідно до звичаїв ділового обороту у кредитних правовідносинах саме банк або інша фінансова установа розраховує заборгованість, маючи для цього необхідні технічні та професійні ресурси. Хоча такі дії кредитор вчиняє на власну користь, їх невчинення зумовлює стан юридичної невизначеності, неможливість припинення боржником зобов`язання виконанням, проведеним належним чином, за відсутності інформації про дійсну суму його заборгованості. Тому боржник може вимагати належного розрахунку заборгованості, а кредитор повинен виконати такий обов`язок (пункт 5 частини першої статті 16 ЦК України) задля задоволення інтересу боржника у юридичній визначеності (див.: пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21)).

Задоволення вимоги боржника зобов`язати кредитора перерахувати заборгованість за договором (аналогічно, як і списати якусь її частину, якої стосується спір) може бути способом захисту права боржника на мирне володіння майном. Якщо він не має наміру сплачувати борг, бо не згоден із визначеним кредитором розміром, а кредитор на вимогу боржника суму заборгованості не перераховує та не звертається до суду за її стягненням, то боржник надалі одержуватиме від кредитора вимоги про сплату боргу у розмірі, визначеному кредитором, із яким боржник не погоджується. Це може провокувати останнього помилково, всупереч волі сплатити суму боргу (див.: пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21)).

У справі, яка переглядається Верховним Судом, встановлено, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду із цим позовом, зазначала, що до листопада 2022 року надавачем постачання теплової енергії та постачання гарячої води у м. Кременчуці Полтавської області було ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ».

У грудні 2022 року позивачка дізналася про те, що змінився надавач постачання теплової енергії і постачання гарячої води, яким наразі є ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». Позивачка вказувала, що з початку опалювального періоду 2022-2023 років ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснює нарахування плати за постачання теплової енергії та постачання гарячої води за тарифами, розмір яких значно перевищує рівень тарифів, що діяв у м. Кременчуці Полтавської області станом на 24 лютого 2022 року. ОСОБА_1 вважала, що тарифи на постачання теплової енергії ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» для споживачів м. Кременчука Полтавської області не можуть перевищувати рівень тарифів, що застосовувалися для цих споживачів до 24 лютого 2022 року, навіть якщо постачання до вказаної дати здійснювалося іншим суб`єктом господарювання.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд,вказали, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» внесено до ліцензійного реєстру суб`єктів господарювання (ліцензіатів), які здійснюють господарську діяльність з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії (ц тому числі, з використанням альтернативних видів палива) у Полтавській області (https://poda.gov.ua/attachments/155628).

Застосовані відповідачем ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» тарифи у рахунках на оплату, які були виставлені позивачу, відповідають тарифам, встановленим рішеннями Полтавської обласної ради від 30 вересня 2022 року № 477 та від 28 липня 2023 року № 669. Крім того, такі тарифи також відповідають розміру тарифів, що були встановлені рішенням Полтавської обласної ради від 21 жовтня 2021 року № 286 (зі змінами, внесеними рішенням обласної ради від 09 грудня 2021 року № 326), тобто відповідають розміру тарифів, встановлених до введення в Україні воєнного стану 24 лютого 2022 року. Діючі тарифи сформовані ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у єдиному розмірі та застосовуються до усіх споживачів підприємства у м. Полтаві та Полтавській області, у тому числі, і для споживачів лівобережної частини м. Кременчука Полтавської області від джерела Кременчуцької ТЕЦ, ураховуючи, що м. Кременчук за адміністративно-територіальним поділом перебуває у межах Полтавської області.

Також суди послалися на те, що правомірність рішення Полтавської обласної ради від 30 вересня 2022 року № 477 була предметом дослідження Другого апеляційного адміністративного суду, який при ухваленні постанови від 13 лютого 2024 року у справі № 440/6193/23, дійшов висновку про те, що тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», запроваджені рішенням Полтавської обласної ради від 30 вересня 2022 року № 477, у тому числі, і тарифи зазначені для категорії споживачів «Для потреб бюджетних установ» відповідають розміру тарифів, які були встановлені обласною радою до введення в Україні воєнного стану 24 лютого 2022 року.

Суди попередніх інстанцій встановили, що рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30 грудня 2021 року № 1867 скориговано для ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води для категорій споживачів з 01 січня 2022 року. Згідно з пунктом 4 рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 25 жовтня 2021 року № 1421 «Про встановлення ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для категорій споживачів» розмір тарифів становив 1 796,40 грн/Гкал з ПДВ або 1 497,00 грн/Гкал без ПДВ та застосовувався для споживачів лівобережної частини м Кременчука Полтавської області на момент введення воєнного стану на території України 24 лютого 2022 року. Під час опалювального періоду 2021-2022 років постачання теплової енергії та постачання гарячої води здійснювало ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ», яке застосовувало тарифи, визначені рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30 грудня 2021 року №1867.

При цьому постачальником теплової енергії та гарячої води на лівобережній частині м. Кременчука Полтавської області з покладанням відповідних обов`язків відповідно до законодавства визначено відповідача (рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 20 жовтня 2022 року № 1508 «Про визначення Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго»). Розмір тарифів, які використовує для розрахунку відповідач, визначені рішенням Полтавської обласної ради від 30 вересня 2022 року № 477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго».

Разом із тим, суди попередніх інстанцій не звернули уваги, що фактично для споживача збільшилася вартість постачання тепла та гарячої води, оскільки відповідач застосовує тарифи встановлені рішенням Полтавської обласної ради від 30 вересня 2022 року № 477.

Поза увагою судів залишилось те, що внаслідок непередбачуваних обставин відбулася зміна постачальника тепла та гарячої води у зв`язку із переданням цілісного майнового комплексу відокремленого підрозділу «Кременчуцька ТЕЦ» (попередній постачальник) у господарське відання ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» (новий постачальник). Тому саме за таких обставин зміна постачальника у договорі зі споживачем не повинна мати наслідком зміну тарифів на теплову енергію та гарячу воду для споживача порівняно із тим розміром, який був при попередньому постачальнику, до встановлення органом місцевого самоврядування іншого тарифу.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд вважає, що застосування тарифів на теплопостачання та гарячу воду у розмірі більшому, ніж ті, що діяли для споживача ОСОБА_1 станом на 24 лютого 2022 року, є порушенням прав споживача.

За таких обставин, суд касаційної інстанції вважає необґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для перерахунку вартості постачання теплової енергії та гарячої води.

Отже, доводи касаційної скарги Верховний Суд вважає обґрунтованими.

Щодо клопотання про закриття касаційного провадження

ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» подало клопотання, в якому просило закрити касаційне провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої 396 ЦПК України у зв`язку із тим, що наведені заявником правові висновки Верховного Суду у постанові від 04 квітня 2024 року у справі № 917/730/23 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки обставини, встановлені судами у цій справі, не є подібними до обставин, встановлених судами у зазначеній заявником справі.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Вивчивши клопотання відповідача про закриття касаційного провадження, перевіривши зміст правовідносин у справі, наведеній заявником у касаційній скарзі, з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин першої - третьої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскільки обставини справи судами попередніх інстанцій були встановлені повністю та немає необхідності для встановлення нових, проте судом першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, було ухвалено судове рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваних судових рішень та ухвалення нового прозадоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про закриття касаційного провадження відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 лютого 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13 жовтня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», треті особи: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Полтавська обласна рада, про зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зобов`язати Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» здійснити перерахунок вартості постачання теплової енергії та постачання гарячої води за опалювальний період з листопада 2022 року відповідно до рівня тарифів, які діяли для споживача ОСОБА_1 станом на 24 лютого 2022 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. Ю. Гулейков Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк