КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 752/2501/20 Головуючий у суді І інстанції: Мазур Ю.Ю.
провадження №22-ц/824/3336/2026 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Болотова Є.В., Музичко С.Г.,

секретар судового засідання: Янчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 квітня 2025 року у справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року позивач Державна іпотечна установа в особі представника Фролова В.П., звернулася до Голосіївського районного районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 грудня 2005 року між Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №252-05-И, право вимоги за яким набуто Державною іпотечною установою на підставі Договору відступлення права вимоги №17/4-В від 11 лютого 2015 року, про що відповідач був належним чином повідомлений. Повідомлення про відступлення права вимоги від 12.10.2015 року №6993/11/2 було направлено на адресу реєстрації відповідача, що підтверджується реєстром згрупованих поштових відправлень (рекомендованих листів) від 15.10.2015 року, та списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів №3841 від 15.10.2015 року. Відповідно пунктів 2.1., 2.3., 3.2. Договору, кредитором було надано позичальнику грошові кошти в сумі 200000,00 грн оплатою по процентній ставці 13,5 процентів річних для придбання однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 66,70 кв.м., житловою площею - 31,20 кв.м. із строком погашення до 27 грудня 2020 року. Станом на 25.11.2019 року заборгованість за Кредитним договором №252-05-И від 28.12.2005 року становить 164173,35 грн. На підставі п.3.4 Кредитного договору та п.2.2. і 2.3. Договору поруки Державна іпотечна установа направила 16.12.2019 року на адреси боржника та поручителя вимогу про дострокове повернення кредиту. Станом на момент звернення до суду вимога кредитора відповідачами не була задоволена.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за кредитним договором №252-05-И від 28 грудня 2005, яка складає 164173,35 грн, в тому числі: суму основного боргу 87426,98 грн; прострочені відсотки за користування кредитними коштами - 10 641,42 грн, пеня - 16 158,53 грн, інфляційні втрати - 49 946,42 грн; стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи судові витрати.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 17 квітня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за кредитним договором №252-05-И від 28 грудня 2005 року, яка складає 164 173 грн 35 коп., в тому числі: суму основного боргу 87 426 грн 98 коп.; прострочені відсотки за користування кредитними коштами - 10 641 грн 42 коп., пеня - 16 158 грн 53 коп., інфляційні втрати - 49 946 грн 42 коп..

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи судові витрати у розмірі 2462 грн 60 коп., тобто по 1231 грн 30 коп..

У вересні 2025 ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою, у якій просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/2501/20 від 17.04.2025 року; переглянути та скасувати заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/2501/20 від 17.04.2025 і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Подана заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду даної справи належним чином, у зв`язку з чим позбавлений можливості реалізувати принцип змагальності. Зауважував, що тільки 08.09.2025 рокудізнався з Єдиного реєстру судових рішень про вищевказане заочне рішення суду. Крім того, зазначає, що Державною іпотечною установою порушено шестимісячний термін строку на пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредитних ресурсів за кредитним договором № 252-05-И від 28.12.2025. Вважає, що договір поруки № 252-05-П від 28.12.2005, укладений між Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 252-05-И від 28.12.2005 мав бути визнаний припиненим.

З метою реалізації своїх процесуальних прав, заявник просив задовольнити подану заяву, а саме: поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення суду.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов залишити без задоволення.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження у справі за таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 подавав заяву про перегляд заочного рішення суду першої інстанції, проте ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 вересня 2025 року заява про перегляд заочного рішення залишена без розгляду. При цьому, в ухвалі судом роз`яснено право оскарження зазначеної ухвали суду в апеляційному порядку (а.с. 182-184 том 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Зазначений порядок є спеціальним і представляє окрему стадію судового процесу, дотримання якої для відповідача є обов`язковим.

У абз. 2 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» роз`яснено, що оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. В іншому випадку апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення.

Отже, встановивши, що ухвалою суду першої інстанції від 23 вересня 2025 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення не була залишена без задоволення, а цією ухвалою заява залишена без розгляду, тобто у даному випадку відповідач мав оскаржити ухвалу суду в частині відмови у поновленні строку, а не подавати апеляційну скаргу на заочне рішення, що не було зроблено скаржником. Або подати нову заяву про скасування заочного рішення з зазначенням нових підстав для поновлення строку.

Разом із цим, цивільним процесуальним законом встановлено, що лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, в іншому випадку апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення суду.

За таких обставин, подача ОСОБА_1 апеляційної скарги на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 квітня 2025 року до вирішення питання про перегляд заочного рішення судом першої інстанції є передчасною.

Отже, встановивши, що у цій справі суд першої інстанції залишив без розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, тоді як право на подання апеляційної скарги на заочне рішення суду відповідач набуває лише після залишення його заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, суд апеляційної інстанції повинен був повернути заявнику апеляційну скаргу на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 квітня 2025 року.

Зазначене не було враховане апеляційним судом при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача у цій справі, а отже таке апеляційне провадження підлягає закриттю, як помилково відкрите.

Стаття 362 ЦПК України, яка передбачає підстави для закриття апеляційного провадження, не містить такої підстави для закриття апеляційного провадження, як помилкове відкриття, проте за обставин цієї справи слід застосувати аналогію закону і апеляційне провадження у справі слід закрити, оскільки апеляційне провадження у даній справі було відкрите на заочне рішення суду, де не було дотримано процедуру оскарження заочного рішення відповідачем. Розгляд апеляційним судом справи за апеляційною скаргою відповідача на заочне рішення, де не було дотримано процедуру його оскарження, не сумісний з приписами процесуального закону і принципом правової визначеності.

Отже, апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 квітня 2025 року у справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягає закриттю, як помилково відкрите, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Разом з тим, слід роз`яснити заявнику, що після розгляду судом першої інстанції заяви про перегляд заочного рішення в порядку ч. 4 ст. 287 ЦПК України та у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідач має право на апеляційне оскарження заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 квітня 2025 року в загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 260, 287, 362 ЦПК України, Київський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 квітня 2025 року у справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено «22» січня 2026 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Є.В. Болотов

С.Г. Музичко