УХВАЛА

24 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 341/658/13-ц

провадження № 61-609св26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідачка), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу

за позовом ОСОБА_1

до Старомартинівської сільської ради Галицького району

про визнання права власності на спадкове майно,

особа, яка подавала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 ,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 , поданою адвокатом Томином Сергієм Володимировичем, на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 12 січня 2026 року в складі колегії суддів: Баркова В. М., Василишин Л. В., Максюти І. О.,

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст вимог позовної заяви

1. У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Старомартинівської сільської ради Галицького району про визнання права власності на спадкове майно.

2. Свої вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка, ОСОБА_3 , яка проживала в с. Старий Мартинів Галицького району. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку та господарських споруд на АДРЕСА_1 . Із заповіту, який оформила ОСОБА_3 від 16 грудня 1992 року все своє майно, що належало їй на день смерті вона заповіла йому. Стверджує, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_3 , інших спадкоємців на спадкове майно немає. Проте він не може оформити свої спадкові права через відсутність необхідних документів.

3. Враховуючи викладене, просив визнати за ним право власності на спадкове нерухоме майно: житловий будинок та господарські споруди, інвентаризаційною вартістю 144 714 грн, що знаходяться на АДРЕСА_1 , і яке на день смерті належало ОСОБА_3 .

Короткий зміст оскаржуваних у цій справі судових рішень

4. Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2013 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове нерухоме майно: житловий будинок та господарські споруди, інвентаризаційною вартістю 144 714 грн, що знаходяться на АДРЕСА_1 , і яке на день смерті належало ОСОБА_3 .

5. Рішення мотивовано доведеністю та обґрунтованістю вимог ОСОБА_1 .

6. 27 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд», особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 09 квітня 2013 року.

7. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилався на те, що оскаржуваним судовим рішенням порушено його права та інтереси.

8. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 01 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

9. Ухвала суду обґрунтована тим, що ОСОБА_2 необхідно надати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду (довідки суду про направлення/ненаправлення, про отримання/неотримання копії оскаржуваного рішення або копії матеріалів справи, з яких можливо встановити спосіб направлення/вручення судового рішення стороні тощо), або навести інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження і надати докази про це.

10. 02 грудня 2025 року ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» подав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.

11. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 05 грудня 2025 року продовжено ОСОБА_2 строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

12. Продовжуючи строк на усунення недоліків апеляційної скарги, суд виходив із того, що 02 грудня 2025 року представником скаржника на виконання вимог ухвали, надано копію заяви про ознайомлення з матеріалами справи від 06 листопада 2025 року із відміткою суду про її отримання. Разом з тим суд вважав, що апеляційна скарга не може бути прийнята апеляційним судом до розгляду, оскільки відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Згідно з пунктом 13 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - Закон № 2147-VIII), судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У пункті 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Отже, судові рішення, що ухвалені до набрання чинності цією редакцією ЦПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, однак до розгляду таких скарг застосовуються правила, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Подібний правовий висновок викладений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 21 лютого 2019 року у справі № 908/1141/15-г.

Згідно з частиною першою статті 294 ЦПК України чинною на час ухвалення судом першої інстанції рішення - 09 квітня 2013 року, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ОСОБА_2 вказав, що про наявність судового рішення та його зміст він дізнався лише 06 листопада 2025 року під час ознайомлення з матеріалами цієї справи, що підтверджується наданими доказами, тому останній день строку на його апеляційне оскарження з урахуванням вихідного дня припадає на 17 листопада 2025 року. Проте апеляційну скаргу подано лише 27 листопада 2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

13. 05 грудня 2025 року ОСОБА_2 подав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, у якій вказав, що правовідносини, які виникли у зв`язку із подачею апеляційної скарги, є аналогічними за своїм змістом із правовими позиціями, викладеними у постанові Верховного Суду від 05 березня 2025 року у справі № 2-7/1993 (провадження № 61-15728св24), а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 2-3887/2009 (провадження № 14-36цс21), що повинно бути враховано Івано-Франківським апеляційним судом під час вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та ухвалення рішення про відкриття апеляційного провадження.

14. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року визнано неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження, що вказані ОСОБА_2 у заяві про усунення недоліків апеляційної скарги. Надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

15. Визнаючи неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження, суд виходив із того, що судові рішення, ухвалені до 15 грудня 2017 року, тобто до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, які були встановлені процесуальним законом у відповідній редакції, чинній на час виникнення в особи права на оскарження, проте розгляд таких скарг у разі їх подання після 15 грудня 2017 року має здійснюватися за правилами, встановленими ЦПК України у відповідній редакції, що діє після 15 грудня 2017 року. Подібний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 2-3887/2009 та Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 21 лютого 2019 року у справі № 908/1141/15-г.

Відтак, доводи апелянта про подання апеляційної скарги відповідно до встановлених строків на апеляційне оскарження судового рішення, свого підтвердження не знайшли, а скаржнику необхідно зазначити інші поважні причини пропуску строку звернення до суду з апеляційної скарги із наданням відповідних доказів.

16. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 12 січня 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 .

17. Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, виходив із того, що отримавши ухвалу апеляційного суду від 09 грудня 2025 року про визнання неповажними підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, що вказані ОСОБА_2 у заяві про усунення недоліків, у відведений судом строк апелянт не виконав вимоги цієї ухвали, не подав заяву (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження із наведенням інших підстав для поновлення строку з наданням належних доказів.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи касаційної скарги

18. 14 січня 2026 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_2 , у інтересах якого діє адвокат Томин С. В., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 12 січня 2026 року, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

19. Заявник зазначав, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права щодо застосування редакції процесуального закону, чинної на момент подання апеляційної скарги, а не на час ухвалення оскарженого рішення.

20. Відзивів на касаційну скаргу не надходило.

РУХ СПРАВИ В СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

21. Ухвалою від 03 лютого 2026 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі та витребував її матеріали з суду першої інстанції.

22. 18 лютого 2026 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

23. Заслухавши доповідь судді-доповідачки про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому вважає наявними підстави для призначення справи до судового розгляду.

24. Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 34, 400, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Старомартинівської сільської ради Галицького району про визнання права власності на спадкове майно, особа, яка подавала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 , за касаційною скаргою ОСОБА_2 , поданою адвокатом Томином Сергієм Володимировичем, на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 12 січня 2026 року призначити до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами на 04 березня 2026 року.

Інформацію про дату розгляду справи № 341/658/13-ц і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

О. М. Осіян

В. В. Шипович