ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 357/16170/24

провадження № 61-16576св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Ступак О. В. (суддя-доповідачка), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року у складі колегії суддів: Голуб С. А., Слюсар Т. А., Таргоній Д. О.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Зміст позовної заяви та її обґрунтування

1. У жовтні 2024 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

2. В обґрунтування заявлених вимог банком зазначено, що 14 березня 2019 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 14 березня 2019 року.

3. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначених вище документів, що складають договір, та зобов`язується виконувати його умови.

4. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 .

5. Оскільки позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував та своєчасно не здійснював щомісячні мінімальні платежі за кредитом і відсотками, станом на 05 липня 2023 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 11 385,54 грн, у тому числі залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 10 707,74 грн, заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 677,80 грн, яку позивач просив стягнути на свою користь разом із витратами зі сплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Стислий виклад змісту судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

6. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2025 року у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» відмовлено.

7. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що із підписаної відповідачем анкети-заяви не вбачається, який саме розмір кредитного ліміту за платіжною карткою був установлений позичальнику, який встановлено розмір процентів за користування кредитними коштами та на який строк, що унеможливлює встановлення обставин дійсних намірів відповідача щодо отримання відповідної суми коштів. Тобто анкета-заява не містить тих істотних умов кредитного договору, з яких було б можливо встановити умови, на яких він укладався.

8. На час підписання анкети-заяви відповідач не був ознайомлений з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк», а додана до позовної заяви редакція цих Умов затверджена протоколом Правління банку від 24 листопада 2021 року № 46 та набрала чинності з 27 листопада 2021 року, тобто зазначені Умови та правила набули чинності більше ніж через два роки і вісім місяців після підписання відповідачем анкети-заяви від 14 березня 2019 року.

9. Крім того, надані позивачем документи не підтверджують факт видачі відповідачу платіжної картки, отримання ним кредитних коштів на картковий рахунок на підставі анкети-заяви та наявність в останнього заборгованості перед позивачем у розмірі, про який зазначає банк. Розрахунок заборгованості сам по собі не є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості, оскільки не є первинним документом, а отже, не є безспірним доказом розміру заборгованості, а є лише обґрунтуванням позовних вимог щодо розміру заборгованості, яка повинна бути підтверджена первинними документами, а саме випискою за картковим (особовим) рахунком позичальника, яку банк до позовної заяви не надав.

10. Постановою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» задоволено частково. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2025 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 14 березня 2019 року у розмірі 10 707,74 грн та 6 634,07 грн сплаченого судового збору.

В іншій частині рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2025 року залишено без змін.

11. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що на підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, зазначений у анкеті-заяві, користувався кредитними коштами та періодично погашав заборгованість, що свідчить про існування між сторонами договірних зобов`язань.

12. Наданий банком розрахунок заборгованості є належним доказом та допустимим засобом доказування у цій справі та в сукупністю з іншими доказами свідчить про отримання відповідачем кредитних коштів. Відповідачем не було спростовано факт наявності та розміру заборгованості, хоча це є його процесуальним обов`язком.

13. Разом з тим суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 677,80 грн, оскільки у анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг «monobank | Universal Bank» від 14 березня 2019 року, яка містить підпис ОСОБА_1 , сплата таких штрафних санкцій та їхній розмір не врегульовано сторонами. Тобто між сторонами відсутня згода щодо таких істотних умов кредитного договору, як сплата відсотків за порушення грошового зобов`язання за ставкою 37,2 % річних.

Стислий виклад доводів і вимог касаційної скарги та відзиву на касаційну скаргу

14. 25 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року у частині стягнення судового збору. Заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції безпідставно стягнув судовий збір всупереч Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю другої групи.

15. Відзивів на касаційну скаргу не надходив.

РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

16. Ухвалою Верховного Суду від 15 січня 2026 року відкрито касаційне провадження у справі.

17. 20 січня 2026 року справа надійшла до Верховного Суду.

18. Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2026 року справу призначено до судового розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Межі касаційного перегляду справи

19. Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

20. Оскільки ОСОБА_1 оскаржує рішення суду апеляційної інстанції лише в частині стягнення з нього судових витрат, то оскаржуване судове рішення підлягає перегляду в касаційному порядку лише в цій частині та в межах доводів касаційної скарги та наведених заявником підстав касаційного оскарження.

Право, застосоване судом, та оцінка доводів касаційної скарги

21. Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

22. Відповідно до пунктів 9, 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю; позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

23. Порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу. Стадії цивільного процесу об`єднані єдиним завданням - справедливим розглядом і вирішенням цивільних справ з метою захисту порушеного права.

24. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

25. Подібні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 14-57цс18.

26. Матеріали справи містять підтвердження, що відповідач ОСОБА_1 є громадянином, віднесеним до першої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, група інвалідності - друга (копія посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 19 квітня 2019 року) (а. с. 65).

27. Таким чином, суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову АТ «Універсал Банк» про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 , дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача 6 634,07 грн на відшкодування сплаченого банком судового збору, оскільки ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору у всіх судових інстанціях на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому за його рахунок не можуть компенсуватись іншій стороні судові витрати по сплаті судового збору.

28. Враховуючи, що відповідач звільнений від сплати судового збору в силу закону, то відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України судовий збір, сплачений стороною, на користь якої ухвалено рішення, компенсується цій стороні за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

29. Оскільки оскаржуване судове рішення в частині розподілу судових витрат прийнято при неправильному застосуванні положень пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», вона підлягає скасуванню.

30. З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції порушив норми права, що відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

31. Підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом «в» частини третьої статті 389 ЦПК України, яка стала підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі, у ході касаційного розгляду знайшла своє підтвердження, оскільки судом апеляційної інстанції було неправильно застосовано норми процесуального права в частині розподілу судових витрат.

32. Ця малозначна справа переглянута Верховним Судом, оскільки вона мала виняткове значення для заявника, який є особою з інвалідністю та оскаржує постанову апеляційного суду в частині стягнення з нього судового збору, хоча він звільнений від його сплати, тому підстави, передбачені підпунктом «в» частини третьої статті 389 ЦПК України, які були підставою для відкриття касаційного провадження, також знайшли своє підтвердження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

33. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

34. Оскільки у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом апеляційної інстанції повно, але порушено норми процесуального права в частині розподілу судових витрат, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги та скасування постанови суду апеляційної інстанції у частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору та ухвалення в цій частині нового рішення.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 6 634,07 грн судових витрат скасувати.

Судові витрати, понесені Акціонерним товариством «Універсал Банк» за подання позовної заяви, апеляційної скарги, у загальному розмірі 6 634,07 грн компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

О. В. Ступак

В. В. Шипович