Справа № 513/511/25
Провадження № 2/513/61/26
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2026 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Филипчук Л.В., прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області Цитко Н.С., представника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Арнаутової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в селищі Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області цивільну справу за позовом керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Олександра Сари в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою, здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації на користь держави, припинення права користування земельними ділянками,
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 22 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження.
29 травня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника Головного управління Держагеокадастру в Одеській області Раковича І.А. надійшли додаткові пояснення у справі.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 23 червня 2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Цитко Н.С. у судовому засіданні просила суд позов задовольнити з підстав викладених у ньому.
Представник Головного управління Держагеокадастру в Одеській області Арнаутова А.В., у судовому засіданні також просила суд позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади України. Про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.
Відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 викликалася до суду шляхом неодноразового розміщення оголошень на веб-сторінці Саратського районного суду Одеської області, офіційному веб-сайті судової влади України, тому за правилами частини 11 статті 128 ЦПК України вона вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву до суду не подав, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.
Відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSanders S.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст.223 ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши прокурора, представника головного управління Держгеокадастру в Одеській області, дослідивши докази у справі, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою російської федерації, реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 , національний паспорт іноземця НОМЕР_1 , виданий 05 жовтня 2001 року.
Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 14 лютого 2019 року за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою російської федерації, визнано право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Рассвет», с.Михайлівка, Саратського району Одеської області, розміром 4,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Рішенням Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області № 343-VII від 12 липня 2019 року про витребування земельних ділянок та передачу їх у власність, ОСОБА_1 набула право власності у порядку спадкування на земельні ділянки із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровими номерами :01:001:0563, площею 1,6926 га та :01:002:1996, площею 2,9273 га.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборів відчуження об`єктів нерухомого майна до об`єкта нерухомого майна державним реєстратором Саратської районної державної адміністрації Кодрян З.В. 27 вересня 2019 року прийняті рішення за №49008834, №49008491 про державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку № :01:001:0563, площею 1,6926 га (номер відомостей про речове право 29747621), та на земельну ділянку № :01:002:1996, площею 2,9273 га (номера відомостей про речові права 29747621, 29745690).

Відповідно до Витягу № НВ-025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № :01:001:0563, грошова оцінка даної земельної ділянки становить 63417,85 гривень.

Відповідно до Витягу № НВ-2025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № :01:002:1996, грошова оцінка даної земельної ділянки становить 76775,39 гривень.

18 червня 2020 року в с. Михайлівка, громадянка ОСОБА_1 (далі Власник), яка діє через свого уповноваженого представника за довіреністю від 12 березня 2018 року ОСОБА_3 , з однієї сторони та громадянина ОСОБА_2 , (далі землекористувач), з другої сторони, діючи добровільно за власним вільним волевиявленням уклали Договори про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) (далі Договір) про передачу Власником Землекористувачеві право користування земельними ділянками для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) площею 1,6926 га, кадастровий номер :01:001:0563, та площею 2,9273 га, кадастровий номер :01:002:1996, які розташовані на території Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Сторони домовились, що право користування земельними ділянками за цими Договорами встановлюється на 49 років.

Щодо позовної вимоги про припинення права приватної власності ОСОБА_1 на земельні ділянки, судом встановлено таке.

Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.

Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Згідно із частиною третьою статті 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Про міжнародне приватне право», право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться.

Згідно з ч. 1 ст. 39 даного Закону, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини п`ятої статті 22 Земельного кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно за змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені частинами другою, четвертою статті 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах.

Пунктом 10 частини першої статті 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.

Згідно із статтею 356 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом.

Частиною п`ятою статті 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 22 червня 2020 року ОСОБА_1 уклала договори про встановлення права користування земельними ділянками із кадастровими номерами :01:001:0563 та :01:002:1996 із ОСОБА_2 . Відповідно до умов вказаних договорів про встановлення права користування земельними ділянками, ОСОБА_1 безоплатно передала ОСОБА_2 строком на 49 років (до 2069 року) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевтичне право) на вищевказані земельні ділянки, зберігаючи за собою право розпорядження ними.

Пунктом 7 частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення правовідношення.

Частиною 2 ст. 412 ЦК України визначено, що право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може бути припинене за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом.

Приписами абз. б ст. 141 ЗК України передбачено, що підставами для припинення права користування земельною ділянкою є вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених законом.

Абзацом в ст. 143 Земельного кодексу України передбачено, що примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.

Згідно ч.1, ч.2 ст.145 Земельного кодексу України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може належати їй на праві власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Водночас, ч. 5 ст. 148-1 ЗК України встановлено, що вимоги цієї статті поширюються на випадки переходу повноважень з розпорядження земельними ділянками державної власності від одного органу до іншого, а також при переході права власності на земельні ділянки від держави до територіальної громади і навпаки та при переході права власності на земельні ділянки від однієї територіальної громади до іншої.

У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

Отже, особа може бути позбавлена її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Згідно п.п. 5.1, 5.2. Розділу 5 «Припинення права користування земельною ділянкою», договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 18 червня 2020 року, укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб припиняється у разі: поєднання в одній особі Власника земельної ділянки та Землекористувача; спливу строку, на який було надано право користування; за рішенням суду у випадках, передбачених діючим законодавством України; відчуження земельної ділянки приватної власності для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності. Дія цього Договору може бути припинена за взаємною згодою сторін; за рішенням суду у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

За встановлених обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Олександра Сари в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою, здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації на користь держави, припинення права користування земельними ділянками обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, із відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору, сплаченому позивачем за звернення до суду з позовом та із заявою про забезпечення позову в загальному розмірі 19682,00 грн, тобто по 9841,00 грн з кожного.

Керуючись ст.ст.258, 259, 264, 268, 280, 281 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Олександра Сари в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою, здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації на користь держави, припинення права користування земельними ділянками, - задовольнити.

Припинити право приватної власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній, іноземця НОМЕР_1 , виданий 05 жовтня 2001 року, код підрозділу 692-027, країна громадянства: російська федерація,) на земельну ділянку із кадастровим номером :01:001:0563, площею 1,6926 га, розташовану на території Саратської селищної ради (колишньої Михайлівської сільської ради) Одеської області (РНОНМ 245), шляхом конфіскації земельної ділянки у власність держави.

Припинити право приватної власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній, іноземця НОМЕР_1 , виданий 05 жовтня 2001 року, код підрозділу 692-027, країна громадянства: російська федерація) на земельну ділянку із кадастровим номером :01:002:1996, площею 2,9273 га, розташовану на території Саратської селищної ради (колишньої Михайлівської сільської ради) Одеської області (РНОНМ 245), шляхом конфіскації земельної ділянки у власність держави.

Припинити договір емфітевзису земельної ділянки із кадастровим номером :01:001:0563 площею 1,6926 га, укладений 18 червня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований у Державному реєстрі речових прав, на підставі рішення від 26.06.2020, індексний номер 52854370, номер запису про інше речове право: 37064683).

Припинити договір емфітевзису земельної ділянки із кадастровим номером :01:002:1996 площею 2,9273 га, укладений 18 червня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований у Державному реєстрі речових прав, на підставі рішення від 26 червня 2020 року, індексний номер 52853435, номер запису про інше речове право: 37064069).

Припинити право ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користування земельною ділянкою із кадастровим номером :01:001:0563 площею 1,6926 га, розташованою на території Саратської селищної ради (колишньої Михайлівської сільської ради) Одеської області (РНОНМ 245), шляхом скасування державної реєстрації права оренди (номер запису про інше речове право: 37064683).

Припинити право ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користування земельною ділянкою із кадастровим номером :01:002:1996 площею 2,9273 га, розташованою на території Саратської селищної ради (колишньої Михайлівської сільської ради) Одеської області (PHOHM 245), шляхом скасування державної реєстрації права оренди (номер запису про інше речове право: 37064069).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеської обласної прокуратури судовий збір, сплачений позивачем за звернення до суду з позовом та із заявою про забезпечення позову у загальному розмірі 9841 (дев`ять тисяч вісімсот сорок одна) гривня 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Одеської обласної прокуратури судовий збір, сплачений позивачем за звернення до суду з позовом та із заявою про забезпечення позову у загальному розмірі 9841 (дев`ять тисяч вісімсот сорок одна) гривня 00 копійок.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 15 квітня 2025 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Саратським районним судом за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після проголошення рішення, а відповідачем - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Інформація про учасників справи:

Позивач - Білгород-Дністровська окружна прокуратура в інтересах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, , адреса: м.Білгород-Дністровський, вул. Незалежності, 39, Одеської області.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , національний паспорт іноземця НОМЕР_1 , виданий 05 жовтня 2001 року, код підрозділу 692-027, громадянка російської федерації, адреса місця реєстрації: російська федерація, Тверська область, Осташківський район, Ботівська селищна адміністрація, турбаза «Сокіл», буд. 1.

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 12 лютого 2013 року, адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 22 січня 2026 року.

Суддя К. Ю. Рязанова