ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/125/26Головуючий по 1 інстанції
Справа №699/602/25 Категорія: 304090000 Літвінова Г. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Карпенко О.В., Василенко Л.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.10.2019 року між ОСОБА_1 та АТ «Банк Форвард» був укладений кредитний договір № 200226546, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито рахунок для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором та надано кредит у розмірі 25 483,76 грн. на строк 1460 днів, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити плату за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.

Банк умови кредитного договору виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит в обсязі та у строк, визначений кредитним договором. Відповідач зі свого боку не виконала умов кредитного договору.

За договором про відступлення прав вимоги від 25.07.2024 року, укладеним між АТ «Банк Форвард» та позивачем, до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 200226546 від 30.10.2019 року.

Позивач зазначає, що заборгованість відповідача за кредитним договором становить 26874,54 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 9 000,62 грн, заборгованість за відсотками - 1,39 грн, заборгованість за комісією - 17 872,53 грн.

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 200226546 від 30.10.2019 року у розмірі 26874,54 грн., а також стягнути понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що встановленням в кредитному договорі щомісячної сплати комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,59% від суми кредиту, що складає 914,87 грн на місяць, внесено істотний дисбаланс в договірні права та обов`язки на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови кредитного договору щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості є несправедливими. Тому з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 17 872,53 грн не підлягає до задоволення.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9000,62 грн та за відсотками у розмірі 1,39 грн, суд прийшов до висновку, що сплачені відповідачкою кошти на погашення кредиту у розмірі 26 631,36 грн АТ «Банк форвард» неправомірно зарахував на погашення комісії, тоді як вони повинні були бути зарахованими на погашення відсотків та тіла кредиту і їх розмір є на 17 630,74 грн більшим розміру заборгованості за тілом кредиту та процентами.

Відтак, за Договором про відступлення прав вимоги, укладеним 25.07.2024 року між АТ «Банк Форвард» та позивачем, права вимоги за укладеним 30.10.2019 року між відповідачкою та АТ «Банк Форвард» кредитним договором № 200226546 до позивача не перейшли у зв`язку із повним виконанням відповідачкою свої зобов`язань перед кредитором АТ «Банк Форвард» до моменту укладення цього Договору про відступлення прав вимоги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»подало апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для вирішення справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, просило його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що 30.10.2019 року між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 200226546, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито рахунок для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором та надано кредит в сумі 25483,76 грн. на строк 1460 днів, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору.

Підписуючи договір клієнт підтверджує, що була в повному обсязі в письмовій формі повідомлена про: умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту; порядок обчислення процентних доходів, перелік, розмір і базу розрахунку всіх комісій, предмет кожної супутньої послуги, обґрунтування вартості супутньої послуги, правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом.

В кредитному договорі, а саме в інформаційному блоці у розділі «СМС-сервіс» передбачено активацію послуги «СМС-сервіс». Плата за надання послуги, без ПДВ 35 грн., за кожен місяць протягом строку надання послуги. В інформаційному блоці Оферти також зазначено нарахування щомісячної комісії в розмірі 914,87 грн. (3,99 % на суму виданого кредиту) передбачені Розділом 4 Паспорту споживчого кредиту.

Із зазначеними умовами відповідач ознайомлена при укладені кредитного договору про що свідчить її власноручний підпис на документах.

Крім того, на момент укладення кредитного договору не булло звернення відповідача до первісного кредитора із заявою про надання роз`яснень незрозумілих умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодилася із всіма умовами такого договору, в тому числі з тими, що наданий час оспорюються.

Отже, плата за обслуговування кредитної заборгованості вважається комісійною винагородою Банку, в тому числі за моніторинг надходження коштів на рахунок клієнта з метою визначення подальшого їх направлення, зокрема, на здійснення періодичних виплат по договору чи залишення у вигляді позитивного залишку; уточнення, повернення, анулювання, зміна умов переказів згідно із запитами клієнта, внесення якої клієнт повинен забезпечити щомісяця впродовж поточного розрахункового періоду за рахунок власних коштів клієнта та розраховується згідно з тарифами від поточної заборгованості за основним боргом.

Відтак, нарахування комісії, яке відображене у розрахунку заборгованості, відповідає умовам кредитного договору та умовам надання та обслуговування платіжних карток АТ «Банк Форвард»

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судом першої інстанції встановлено, що відповідач 30.10.2019 року звернулася до АТ «Банк Форвард» з пропозицією (офертою) укласти кредитний договір №200226546, назва продукту: Святковий кредит, та просила видати їй кредит у розмірі 25483,76 грн. на таких умовах:

строк кредиту - 1460 днів з 30.10.2019 року до 28.10.2023 року; ставка по кредиту (на строкову частину основного боргу) - 0.01 % річних; ставка по кредиту (на прострочену частину основного боргу): 0,00001 % річних; разова комісія - 0.00 грн.; щомісячна комісія з 30.10.2019 року до 28.11.2019 року - 0.00 грн., з 29.11.2019 року - 914,87 грн.

Договір включає Програму добровільного страхування життя.

Плата за обслуговування кредитної заборгованості (щомісячна) 3,59% від суми кредиту.

ОСОБА_1 просила банк на умовах, викладених в цій оферті, Умовах надання та обслуговування кредитів АТ «Банк Форвард», зазначених в розділі «Кредитний договір» укласти з нею кредитний договір, у рамках якого:

відкрити рахунок у валюті гривні, що буде використовуватись для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором (далі - рахунок). Номер рахунку зазначений в графі «Рахунок для погашення заборгованості» розділу «Кредитний договір» ІБ; надати їй кредит в сумі, зазначеній в графі «Сума Кредиту» Розділу «Кредитний договір» шляхом зарахування суми Кредиту на Рахунок; випустити на її ім`я платіжну картку; відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривні, для використання в рамках Договору про Картку, в тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням Картки, з дебетно-кредитним порядком обслуговування рахунку (далі - Рахунок Картки) та який забороняється використовувати для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності.

Оферта підписана особисто ОСОБА_1

АТ «Банк Форвард» акцептував вказану оферту та 30.10.2019 року видав ОСОБА_1 кредит у розмірі 25483,76 грн. шляхом безготівкового зарахування коштів на рахунок відповідачки, що підтверджується випискою по рахунку відповідачки.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту №200226546 від 30.10.2019 року, складений АТ «Банк Форвард», відповідач погашала взятий кредит, сплатила 16483,14 грн. заборгованості за кредитом, нараховано відсотків - 0,48 грн, сплачено- 4,12 грн, сума заборгованості (поточна) - 0,00 грн, сума заборгованості (прострочена) 9000,62 грн, нараховано комісії 44503,89 грн, сплачено комісії 26631,36 грн.

Позивач в позовній заяві зазначив, що АТ «Банк Форвард» повністю свої зобов`язання за угодою перед відповідачем виконав, надав кредитні кошти в сумі 25483,76 грн., відповідач кредит отримала, але свої зобов`язання щодо повернення коштів виконала частково. Таким чином, у відповідача сформувалась заборгованість перед банком в загальній сумі 26874,54 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 9000,62 грн., заборгованості за відсотками в сумі 1,39 грн., заборгованість за комісією в сумі 17872,53 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1054 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

25.07.2024 року між АТ «Банк Форвард» (Банк) та позивачем (Новий кредитор) укладено Договір про відступлення прав вимоги, за яким позивач зобов`язався сплатити АТ «Банк Форвард» суму фінансування, АТ «Банк Форвард» зобов`язався відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами відповідно до Реєстру боржників.

Згідно з п. 2 Договору права вимоги переходять до ТОВ «Кредит-Капітал» у день укладення цього Договору, але не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів відповідно до п. 4 Договору.

Пунктом 4 Договору встановлено, що за відступлення прав вимоги Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у розмірі 69 349 284,90 грн (ціна Договору).

Платіжною інструкцією від 23.07.2024 підтверджується сплата позивачем АТ «Банк Форвард» ціни Договору у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з договором факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до витягу з Реєстру договорів до Договору про відступлення прав вимоги у вказаному Реєстрі за № 12683 зазначено відомості про ОСОБА_1 , номер кредитного договору 200226546, дата договору 30.10.2019 року, заборгованість за тілом кредиту 9000,62 грн, заборгованість за відсотками - 1,39 грн, заборгованість за комісією 17 872,53 грн, загальний залишок заборгованості 26 874,54 грн.

Відповідно до досудової вимоги від 11.04.2025 року позивач звернувся до ОСОБА_1 з вимогою негайно сплатити заборгованість у розмірі 26 874,54 грн.

Відповідно позивач вважає, що саме у такому обсязі до нього від АТ «Банк Форвард» перейшло право вимоги за Договором про відступлення прав вимоги від 25.07.2024 року.

З матеріалів справи вбачається, що за тілом кредиту АТ «Банк Форвард» станом на 24.07.2024 року нарахував відповідачу заборгованість у розмірі 9000,62 грн., за відсотками - 1,39 грн., за комісією 17872,53 грн.

Так, кредитним договором № 200226546 від 30.10.2019 року, укладеним між АТ «Форвард Банк» та відповідачкою, передбачено обов`язок позичальника щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 914,87 грн. (3,59% від суми кредиту).

Однак, у кредитному договорі не зазначено, які саме послуги банку включено до обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування», який набув чинності 10.06.2017 року, передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Тобто по суті умови кредитного договору щодо комісії включають у себе ті послуги з обслуговування кредитної заборгованості, які банк зобов`язаний був відповідачці надавати безоплатно.

Щодо надання відповідачу інших, крім передбачених ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» безоплатних послуг за обслуговування кредитної заборгованості, то відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження тих обставин, що такі послуги відповідачу дійсно надавалися.

Згідно із частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22).

Суд першої інстанції вірно зазначив, що, оскільки у кредитному договорі банк включив до переліку послуг, які входять в обслуговування кредитної заборгованості ті послуги, які зобов`язаний надавати безоплатно, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що встановленням в кредитному договорі щомісячної сплати комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,59 % від суми кредиту, що складає 914,87 грн на місяць, внесено істотний дисбаланс в договірні права та обов`язки на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови кредитного договору щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості є несправедливими.

Позивач в порушення норм статей 12, 81 ЦПК України не довів належними та допустимими доказами правомірність нарахування комісії в розмірі 17872,53 грн.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9000,62 грн та за відсотками у розмірі 1,39 грн, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що сплачені нею кошти на погашення кредиту у розмірі 26 631,36 грн АТ «Банк Форвард» неправомірно зарахував на погашення комісії, тоді як вони повинні були бути зарахованими на погашення відсотків та тіла кредиту і їх розмір є на 17 630,74 грн більшим розміру заборгованості за тілом кредиту та процентами. А тому відповідач виконала свої зобов`язання перед АТ «Банк форвард» станом на 24.07.2024 року.

Суд першої інстанції дослідив усі зібрані докази та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .. Також суд обґрунтовано керувався тим, що право позивача на комісію в розмірі 17872,53 грн. не доведено.

Посилання ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на обґрунтованість позову та неналежну оцінку судом досліджених доказів не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права є необґрунтованими.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 35, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді