1Справа № 335/9115/25 6/335/12/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді - Сиротенко В.К., за участю секретаря судового засідання Кумер А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 17.12.2025 у справі №335/9115/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

09.01.2026 заявник ОСОБА_1 звернулася до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя із клопотанням про розстрочення виконання рішення Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 17.12.2025 у справі №335/79115/25 до одного року (12 місяців), з моменту набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що є безробітною та нерухомого майна у власності не має, відтак не має змоги виконати рішення суду одразу в повному обсязі, щоб це не ускладнило її майновий стан.

Учасники процесу повідомлені у встановленому законом порядку у судове засідання не з`явились.

Суд вважає можливим розглядати заяву у відсутності учасників справи, їх неявка у відповідності до ст. 435 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, дійшов наступного висновку.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і за її межами.

Чинний ЦПК України надає сторонам право на звернення до суду із заявою про розстрочення виконання рішення.

Відповідно до положень ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.435 ЦПК України).

Частини четверта та п`ята статті 435 ЦПК України передбачають, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Згідно із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.02.2019 у справі № 2-54/08, підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку. Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому. Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням, а також суд враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи-тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Судом встановлено, що рішенням Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 17.12.2025 у справі №335/9115/25 позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 73789185 від 09.09.2024 у сумі 14 400 (чотирнадцять тисяч чотириста) грн 00 коп., яка складається з: 10 000,00 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 2 900,00 грн заборгованості за нарахованими відсотками; 1500,00 - комісія за надання позики, з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 263 (дві тисячі двісті шістдесят три) грн. 92 коп.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконується частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.

Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, заявником відповідачем у справі на підтвердження того, що вона є безробітною, надано Форму ОК-5 Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 за період 2018-2025 року. Із зазначеної форми вбачається, що ОСОБА_1 не отримувала доход (не була працевлаштована) лише у листопаді 2025 року (грудень місяць 2025 року не враховується, оскільки довідку сформавано 09.12.2025, тобто до закінчення звітного місяця). Весь інший період з 2018 року по жовтень 2025 року ОСОБА_1 отримувала доходи.

При цьому, як свідчать матеріали справи №335/9115/25 ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 09.09.2024 не сплачувала, хоча і була обізнана про свій обов`язок повернути кредитні кошти.

Доказів відсутності нерухомого чи іншого майна, як про те зазначає відповідач у заяві, суду не надано.

Вирішуючи заявлену вимогу про розстрочку виконання рішення, з огляду на доводи заявниці, викладені у заяві, а також її бажання виконати рішення, а також те, що розстрочення виконання рішення суду не буде створювати занадто привілейовані умови для ОСОБА_1 , оскільки такі дії заявника спрямовані саме на забезпечення виконання рішення суду і на відновлення порушених прав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», суд доходить висновку, що виконання вказаного рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 14 400,00 грн слід розстрочити на 6 місяців із сплатою щомісячного платежу рівними частинами по 2400,00 грн щомісячно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.258 - 261,353,354,435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 20.11.2025 у цивільній справі №335/9115/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Розстрочити відповідачу ОСОБА_1 виконання рішення Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 17.12.2025 у цивільній справі №335/9115/25 в частині стягнення суми заборгованості за договором позики № 73789185 від 09.09.2024 у сумі 14 400 (чотирнадцять тисяч чотириста) грн 00 коп., строком на 6 (шість) місяців, шляхом сплати заборгованості рівними частинами по 2400 (дві тисячі чотириста) грн 00 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання цією ухвалою законної сили,

В задоволенні іншої частини клопотання ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 22 січня 2026 року.

Суддя В.К. Сиротенко