ПОСТАНОВА

Іменем України

22 січня 2026 року м. Кропивницький

справа № 391/36/25

провадження № 22-ц/4809/109/26

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого суддіДуковського О.Л. (суддя - доповідач),

суддів Дьомич Л.М., Письменного О.А.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2025 за позовом ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До Компаніївського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява в якій позивач ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 43635,90 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 30.11.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3304161 відповідно до умов якого Товариство надало Відповідачу грошові кошти у сумі 7000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Крім цього, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено ряд Додаткових договорів до Договору №3304161 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.11.2022 про прощення (анулювання) боргу. Однак, відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору. 13.09.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № ККЛУ-13092023, згідно якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», в тому числі і до відповідача за Кредитним договором №3304161 від 30.11.2022 в розмірі 43635,90 грн., з яких 7000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 36635,90 грн - заборгованості за відсотками.

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2025 позов ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №3304161 від 30.11.2022 у розмірі 43635,90 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач не виконав своїх зобов`язань з повернення кредиту та відсотків за користування ним, а тому позовні вимоги ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» як нового кредитора є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ«ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» відмовити у повному обсязі, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, ухвалене з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та без повного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи.

Також апелянт зазначає, що не повідомлення її в належний спосіб про місце, день та час розгляду даної цивільної справи призвело до порушення її процесуальних прав, як відповідача по страві. Не знаючи про існування цивільної справи про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором вона була позбавлена права надавати свої заперечення з підтверджуючими доказами, заявляти клопотання пов`язані з розглядом справи в тому числі про витребування доказів. Вищезазначене призвело до винесення незаконного необ`єктивного та упередженого рішення, яке підлягає безумовному скасуванню із закриттям провадження по справі.

Від представника ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» Дерюгіної Х.Б., надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 21.02.2025 без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Статтею 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судове рішення, ухвалене судом першої інстанції, відповідає вищезазначеним вимогам.

Так, задовольняючи позовні вимоги, районний суд зазначив, що 30.11.2022 між відповідачем та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено кредитний договір № 3304161, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. Строк дії договору складає 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день.

Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е277 о 18.55 год. 30.11.2022.

Відповідно до листа за № 7684-0403 від 04.03.2024 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» перерахувало 30.11.2022 о 19.06 год. кошти у сумі 7000 грн на картку НОМЕР_1 .

13.09.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № ККЛУ-13092023, згідно якого до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 3304161 від 30.11.2022.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимог № ККЛУ-13092023 від 13.09.2023 відповідач має заборгованість у розмірі 43635,90 грн., яка складається з 7000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 36635,90 грн. заборгованість за відсотками.

Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконав, порушивши вимоги кредитного договору.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором.

Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію № 675-VIII від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015 на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 вказаного Закону регламентовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

За змістом статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Матеріалами справи встановлено, що 30.11.2022 між відповідачем та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено кредитний договір № 3304161, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. Строк дії договору складає 360 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день.

Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е277 о 18.55 год. 30.11.2022.

Відповідно до листа за № 7684-0403 від 04.03.2024 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» перерахувало 30.11.2022 о 19.06 год. кошти у сумі 7000 грн на картку НОМЕР_1 .

13.09.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № ККЛУ-13092023, згідно якого до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 3304161 від 30.11.2022.

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимог № ККЛУ-13092023 від 13.09.2023 відповідач має заборгованість у розмірі 43635,90 грн., яка складається з 7000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 36635,90 грн. заборгованість за відсотками.

Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконав, порушивши вимоги кредитного договору.

З огляду на викладене, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність факту укладення між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» з однієї сторони та відповідачем з іншої, кредитних договорів у електронній формі та виконання кредиторами своїх обов`язків за цими договорами, а саме надання грошових коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договорами.

Крім того, встановивши, що ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги по кредитним договорами, а ОСОБА_1 прийняла умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання їх електронним цифровим підписом, однак в порушення умов вказаних договорів не виконала своїх зобов`язань щодо повернення коштів та сплати відсотків, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, в яких взагалі не наведено жодних обґрунтованих підстав для скасування рішення суду першої інстанції, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2025 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: Л.М. Дьомич

О.А. Письменний