Справа № 167/53/26
Номер провадження 2-з/167/1/26
У Х В А Л А

22 січня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судового засідання Матвійчук Л.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

20 січня 2026 року ОСОБА_1 до пред`явлення позовної заяви звернулася до Рожищенського районного суду Волинської області із заявою про забезпечення позову, в якій просить: 1) накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: 46/100 частин незавершеного будівництвом житлового будинку, що складається з приміщення «6» загальною площею 19,7 кв.м., приміщення «4» загальною площею 12,2 кв.м., запроектоване приміщення «3**» загальною площею 15,2 кв.м., запроектоване приміщення «2*» загальною площею 3,0 кв.м., запроектоване приміщення «2**» загальною площею 3,8 кв.м., запроектоване приміщення «2***» загальною площею 7,1 кв.м., в будинку АДРЕСА_1 , який на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 2 травня 2023 року Рожищенською державною нотаріальною конторою Волинської області, зареєстровано за ОСОБА_2 ; 2) заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, та всім іншим органам (особам), уповноваженим на проведення державної реєстрації, вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав та/або обтяжень на вказаний об`єкт нерухомого майна.

Такі вимоги обґрунтовуються тим, що 12 липня 2011 року ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Рожищенського районного нотаріального округу Павлюк Р.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 1058, подарував ОСОБА_1 46/100 частин незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, а ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 стало відомо, що з 2 травня 2023 року право власності на вказане нерухоме майно, на підставі свідоцтва про право на спадщину, зареєстровано за ОСОБА_2 . Заявник вважає видачу свідоцтва про право на спадщину незаконним та таким, що порушує її право власності на майно. Оскільки ОСОБА_1 має намір подати позов, предметом якого є про витребування майна з володіння ОСОБА_2 та визнання права власності на майно за договором дарування, тому просить забезпечити позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розгляд заяви здійснювався без повідомлення учасників справи та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Положеннями частин 1, 2 ст. 149 ЦПК передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з пунктами 3, 4, 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

У заяві про забезпечення позову не вказано фактичних обставин обґрунтування необхідності застосування таких заходів забезпечення позову, як накладення арешту на майно та заборони вчинити певні дії. На переконання суду, посилання ОСОБА_1 на необхідність вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-побутових інтересів від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконання такого рішення, не є обґрунтуванням необхідності застосування забезпечення позову. На обґрунтування необхідності застосування цих видів забезпечення позову заявнику слід було зазначити, які ж саме фактичні обставини дають обґрунтовану підставу вважати, що невжиття таких заходів може унеможливити ефективний захист та поновлення її прав та інтересів, або ж зробити неможливим чи утрудненим виконання рішення суду.

Крім того, в порушення п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК у заяві про забезпечення позову не висловлені пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

У цьому контексті суд звертає увагу ОСОБА_1 , що при вирішенні питання про забезпечення позову, судом приймаються до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, і у разі відмови у задоволенні позовних вимог потенційного позивача можуть бути спричинені істотні збитки для потенційного відповідача.

Отже, зміст заяви про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК.

Згідно із ч. 10 ст. 153 ЦПК суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Керуючись статтями 149-150, 153, 260 ЦПК, суд, -

у х в а л и в:

Повернути заявнику заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.Б. Требик