провадження № 2/445/588/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакаїм М.В.

секретаря судового засідання Назар С.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Обґрунтовуючи подану позовну заяву посилався на те, що 6 жовтня 2022 року позивач позичив відповідачу 6 800 доларів США, що підтверджується розпискою від 06.10.2022. Термін повернення коштів до 18 жовтня 2022 року. Згідно умов розписки від 06.10.2022 року відповідач зобов`язаний був повернути позивачу позику в сумі 6800 доларів США до 18 жовтня 2022 року. Таким чином, розмір процентів за користування позикою у межах погодженого сторонами в розписці від 06.10.2022 строку надання позики (тобто, період з 07.10.2022 по 18.10.2022) становить: 6800 доларів США х 25,0%/365 х 12 = 55,89 доларів США, де: 6800 доларів США сума грошових коштів, переданих за розпискою від 06.10.2022; 25,0 % - облікова ставка Національного банку України, яка діяла у вищезгаданий період; 365 календарних днів кількість днів в календарному році; 12 - кількість календарних днів користування грошовими коштами в межах строку розписки від 06.10.2022. 3 % річних: (період прострочення: 19.10.2022-03.10.2025 1081 день прострочення): 6800 доларів США/365 днів х 3% х 1081 день прострочення = 604,17 доларів США, де: 6800 доларів США сума грошових коштів, переданих за розпискою від 06.10.2022; 365 календарних днів кількість днів в календарному році; 3 % річних проценти, визначені ч.2 ст.625 ЦК України; 1081 - кількість календарних днів прострочення повернення грошових коштів після закінчення строку розписки від 06.10.2022. у зв`язку з викладеним просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 6 800 доларів США боргу за договором позики від 06.10.2022, 660,06 доларів США процентів.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 25.11.2025 відкрито загальне позовне провадження з повідомленням сторін.

На розгляд справи до суду позивач ОСОБА_2 не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Представник позивача, адвокат Бойко Р.Б. в судовому засідані позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_3 на розгляд справи до суду не з`явився, про час та місце її розгляду повідомлений в установленому законом порядку.

Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі письмової розписки від 06.10.2022 позивач ОСОБА_2 передав відповідачеві ОСОБА_1 в борг гроші в сумі 6800 доларів США строком до 18.10.2022 року.

Згідно розрахунку позивача розмір процентів за користування позикою у межах погодженого сторонами в розписці від 06.10.2022 строку надання позики (тобто, період з 07.10.2022 по 18.10.2022) становить: 6800 доларів США х 25,0%/365 х 12 = 55,89 доларів США, де: 6800 доларів США сума грошових коштів, переданих за розпискою від 06.10.2022; 25,0 % - облікова ставка Національного банку України, яка діяла у вищезгаданий період; 365 календарних днів кількість днів в календарному році; 12 - кількість календарних днів користування грошовими коштами в межах строку розписки від 06.10.2022. 3 % річних: (період прострочення: 19.10.2022-03.10.2025 1081 день прострочення): 6800 доларів США/365 днів х 3% х 1081 день прострочення = 604,17 доларів США, де: 6800 доларів США сума грошових коштів, переданих за розпискою від 06.10.2022; 365 календарних днів кількість днів в календарному році; 3 % річних проценти, визначені ч.2 ст.625 ЦК України; 1081 - кількість календарних днів прострочення повернення грошових коштів після закінчення строку розписки від 06.10.2022.

Загальний борг складає: 6 800 доларів США боргу за договором позики від 06.10.2022, 660,06 доларів США процентів Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто, відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, в якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, відповідає чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з огляду на положення ч.1 ст.1046 ЦК України, а також ч.1 ст. 1049 ЦК України, відповідно до яких належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16-ц. Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постанові Великої Палати Верховного Суду від04 липня 2018 в справі № 14-134цс18 та від 23 жовтня 2019 року в справі №723/304/16-ц.

Також, підлягає поверненню позивачу в іноземні валюті 3% річних, оскільки відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, зобов`язаний сплатити також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо стягнення 3 % річних від простроченої суми, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У контексті статей 524, 533, 535, 625 ЦК України можна зробити висновок, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року №6-49цс12, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від такої позиції.

Частина друга статті 625 ЦК України визначає, що 3% річних (чи інший розмір, визначений договором) визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.

Тому при обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі в даному випадку в іноземній валюті, тобто в доларах США.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника.

Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.

Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки.

Зазначене узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №464/3790/16-ц (провадження №14-465цс18).

Тобто, відповідно до положень цивільного законодавства, сторони самостійно, на свій розсуд визначають умови договору, виконання яких в подальшому є для сторін обов`язковим. Відповідач ОСОБА_3 , укладаючи договір позики, погодився з його умовами, що були письмо зафіксовані: сумою грошових коштів, строком повернення. Однак свої зобов`язання не виконав та не повернув позивачці борг в обумовлений строк.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на його користь суми боргу за договором позики.

При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі в даному випадку в іноземній валюті, тобто в доларах США.

За розрахунком позивача 3% річних за договором позики від 06.10.2022 року становить 604,17 дол. США, які підлягають стягненню на користь позивача.

Окрім цього, на підставі ст.141 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню також сплачений ним при зверненні до суду з позовною заявою судовий збір в розмірі 2 463 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики - задоволити.

Стягнути із ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 заборгованість за договором позики від 6 жовтня 2022 року в розмірі 6 800 доларів США, 55,89 доларів США інфляційних витрат та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 604,17 доларів США.

Стягнути із ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 сплачений судовий збір в розмірі 2 463,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом передбачених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24.02.2026.

Суддя М.В. Бакаїм