справа № 376/1521/25 головуючий у суді І інстанції Коваленко О.М.
провадження № 22-ц/824/5089/2026 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Березовенко Р.В.,

суддів Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 поданою представницею - адвокаткою Кравченко Ілоною Юріївною на рішення Сквирського районного суду Київської області від 24 липня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

до суду звернулася ОСОБА_2 із заявою про оголошення фізичної особи померлою, у якій просила:

оголосити померлим ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Умань Черкаської області, та загинув під час виконання службових (бойових) завдань за призначенням із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України;

днем смерті ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Умань Черкаської області, - вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

місцем смерті ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Умань Черкаської області, - вважати населений пункт Синьківка Куп`янського району Харківської області.

В обґрунтування своєї заяви вказала, що виступає як законний представник неповнолітнього сина ОСОБА_4 , якого народила ІНФОРМАЦІЯ_3 від стосунків із ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 від 24 лютого 2022 року був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вбачається із Повідомлення про зниклого безвісти №4/1301 від 30 грудня 2023 року, виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 , старший стрілець 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_3 , 26 грудня 2023 року зник безвісти під час виконанні бойового завдання в районі н.п. Синьківка Куп`янського району Харківської області.

На сьогоднішній день є підстави вважати, що старший солдат ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області під час виконання службових (бойових) завдань за призначенням із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України.

При цьому, тіло загиблого ОСОБА_3 з об`єктивних причин не вдалося евакуювати з поля бою. Такий висновок зроблений виходячи з обставин та доказів, які їх підтверджують.

Із змісту Акту службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого солдата ОСОБА_3 , складеного комісією військової частини НОМЕР_1 (копія витягу з Акту додається) вбачається наступне: «На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27 грудня 2023 року №8905 «Про призначення службового розслідування по факту зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого солдата ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання в н.п. Синьківка, Куп`янського району, Харківської області», було проведено службове розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовця 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання згідно бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 , під підпорядкування якого було передано старшого солдата ОСОБА_3 ». … «Службовим розслідуванням встановлено, що в період 21:55 26 грудня 2023 року по 01:20 27 грудня 2023 року під час обстрілу з 120 мм (45шт), 122мм (76шт), скиду БПЛа (9шт) збройними силами російської федерації по взводному опорному пункту поблизу села Синьківка, Куп`янського району, Харківської області, старший стрілець 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 зник безвісти, перебуваючи на той час поблизу села Синьківка Куп`янського району Харківської області, у зв`язку з виконанням службових (бойових) завдань за призначенням із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України. «…Військовослужбовець …. ОСОБА_3 перебував в засобах індивідуального захисту (бронежилет, шолом кевраловий). Факти, які б підтверджували перебування старшого солдата ОСОБА_3 , у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не виявлені». … «03 січня 2024 року було здійснено огляд (моніторинг) всесвітньої інформаційної мережі «Інтернет», а також телеграм-каналів, на яких могла міститись інформація щодо можливої загибелі, потрапляння до полону держави-агресора або фактичного перебування військовослужбовців Збройних Сил України, які зникли безвісти. На момент огляду інформації щодо загибелі або інших відомостей, які б містили дані місцезнаходження старшого солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ... виявлено не було». …. «Вжитими заходами встановити місцезнаходження вказаного військовослужбовця, в т.ч. факти потрапляння його до полону або загибелі, не виявилося можливим.

Також під час проведення службового розслідування не встановлено об`єктивних фактичних даних, які б свідчили про наявність в діях вказаного військовослужбовця протиправних дій, зокрема: ознак державної зради у формі переходу на бік ворога, самовільного залишення ним військової частини або місця служби, дезертирства, самовільного залишення поля бою під час бою, добровільної здачі в полон….» У розділі 7 Акту комісією вирішено наступне: «Вважати військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого стрільця 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зниклим безвісти поблизу населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області, за особливих обставин під час виконання службових (бойових) завдань за призначенням із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України».

Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №02 від 29 квітня 2024 року, отриманого супровідним Листом МВС України №1203-2025 від 01 травня 2025 року на адвокатський запит №66/25 від 21 квітня 2025 року представника Заявниці - адвоката Йовдія Д.В., відомості щодо ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце народження: м. Умань, Черкаської області) внесені до Реєстру з присвоєнням ОСОБА_3 статусу особи, яка зникла безвісти за особливих обставин.

При цьому в розділі Витягу «Інформація про обставини зникнення безвісти» зазначено, що ОСОБА_3 зник безвісти на території бойових дій (під час воєнних дій). З Витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 січня 2024 року вбачається, що за фактом зникнення безвісти ОСОБА_3 , органом досудового розслідування - Уманським районним відділом поліції ГУНП Черкаської області, відкрито кримінальне провадження №0000062 від 08.01.2024 року за частиною 2 ст. 115 КК України.

З Листа Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі Безпеки України від 28 квітня 2025 року №34.7-зв-2808, отриманого на адвокатський запит №67/25 від 21 квітня 2025 року представника Заявниці - адвоката Йовдія Д.В. вбачається, що Об`єднаним центром не отримувались відомості про місцезнаходження ОСОБА_3 чи про перебування його у полоні держави агресора. Таким чином, ймовірність перебування військовослужбовця ОСОБА_3 в полоні держави-агресора, виключена. Як вбачається з наведених вище обставин та доказів, що їх підтверджують, є підстави вважати, що військовослужбовець Збройних Сил України, солдат ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області під час виконання бойового завдання та виконання обов`язків військової служби, пов`язаного із захистом територіальної цілісності та незалежності України під час відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, внаслідок застосування ворогом зброї масового знищення та інших видів зброї.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 24 липня 2025 року заяву задоволено. Оголошено померлим ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Умань Черкаської області, та загинув під час виконання службових (бойових) завдань за призначенням із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України. Днем смерті ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Умань Черкаської області, - вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місцем смерті ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Умань Черкаської області, - вважати населений пункт Синьківка Куп`янського району Харківської області.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник особи, яка не брала участі у розгляді справи - ОСОБА_1 - адвокатка Кравченко Ілона Юріївна 01 грудня 2025 року через систему Електронний суд подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення Сквирського районного суду Київської області від 24 липня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Зазначає, що апелянтка є матір`ю ОСОБА_3 та на момент постановлення оскаржуваного рішення продовжувала спільно із своєю донькою ОСОБА_5 та цивільною дружиною ОСОБА_3 - ОСОБА_6 пошуки свого сина, брата та цивільного чоловіка та навіть на даний момент часу вони чекають повернення ОСОБА_3 додому.

Вирішуючи питання оголошення ОСОБА_3 померлим фактично було вирішено питання про права, інтереси та обов`язки ОСОБА_7 (матері), яка є найближчим родичем ОСОБА_3 .

Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що матеріалами справи доведено, що ОСОБА_3 вважається зниклим безвісти за особливих обставин при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в районі населеного пункту Синьківка Купянського району Харківської області, а отже достовірно є особою, що померла, але юридично це не оформлено, оскільки такий не відповідає цілям та завданню розгляду справ про оголошення особи померлою, а свідчить про встановлення факту смерті судом.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б дали можливість висловити припущення про ймовірну смерть ОСОБА_3 , як і відсутня детальна інформація з цього приводу, а відомості у витягу із ЄРДР є лише даними із облікової системи, які можуть бути змінені залежно від ходу досудового розслідування та слугують виключно умовою для початку досудового розслідування згідно з вимогами ст. 214 КПК України.

Оскаржуване рішення суду вплинуло на права та інтереси самого ОСОБА_3 , батьки якого, рідна сестра та цивільна дружина вважають останнього живим.

У зв`язку із фактичною втратою статусу члена сім`ї військовослужбовця заявниця ОСОБА_1 втратила й можливість одержати і соціальні гарантії й виплати. Як батько, сестра, так і матір вважають його живим і не бажали оголошення його померлим. Також оскаржуване рішення вплинуло на права та інтереси Міністерства оборони України, яке до розгляду справи залучене не було, і яке може володіти відомостями, що мають значення для справи.

Враховуючи те, що право на надання соціальних пільг на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги має як законний представник ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , так і матір загиблого військовослужбовця, ОСОБА_1 , яка заперечує щодо оголошення його померлим, що свідчить про те, що між ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 існує спір, а оголошення ОСОБА_3 померлим породжуватиме правовий наслідок й впливатиме на права та інтереси матері ОСОБА_1 , тому заява ОСОБА_2 про оголошення померлим ОСОБА_3 не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2025 року поновлено особі, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 строк на апеляційне скарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 поданою представницею - адвокаткою Кравченко Ілоною Юріївною на рішення Сквирського районного суду Київської області від 24 липня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

25 грудня 2025 року від представника ОСОБА_2 - адвоката Йовдія Д.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому представник заперечив проти доводів апелянтки вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 січня 2026 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представниця апелянтки ОСОБА_1 - адвокатка Кравченко Ілона Юріївна доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

У судовому засіданні представники ОСОБА_2 - адвокати Ганчева Марія Андріївна та Йовдій Дмитро Васильович заперечила проти задоволення апеляційної скарги з підстав, наведених у відзиві.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань від них не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши думку учасників справи, які прибули у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка виступає як законний представник неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 батьком, якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданим Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №6 від 03 лютого 2009 року.

ОСОБА_3 на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №65/2022 від 24 лютого 2022 року був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Як вбачається із Повідомлення про зниклого безвісти №4/1301 від 30 грудня 2023 року, виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 , старший стрілець 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_3 , 26 грудня 2023 року зник безвісти під час виконанні бойового завдання в районі н.п. Синьківка Куп`янського району Харківської області.

Із змісту Акту службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого солдата ОСОБА_3 , складеного комісією військової частини НОМЕР_1 (копія витягу з Акту додається) вбачається наступне: «На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27 грудня 2023 року №8905 «Про призначення службового розслідування по факту зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого солдата ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання в н.п. Синьківка, Куп`янського району, Харківської області», було проведено службове розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовця 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 під час виконання бойового завдання згідно бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 , під підпорядкування якого було передано старшого солдата ОСОБА_3 ». … «Службовим розслідуванням встановлено, що в період 21:55 26 грудня 2023 року по 01:20 27 грудня 2023 року під час обстрілу з 120мм (45шт), 122 мм (76шт), скиду БПЛа (9шт) збройними силами російської федерації по взводному опорному пункту поблизу села Синьківка, Купянського району, Харківської області, старший стрілець 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 зник безвісти, перебуваючи на той час поблизу села Синьківка Куп`янського району Харківської області у зв`язку з виконанням службових (бойових) завдань за призначенням із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України. «…Військовослужбовець …. ОСОБА_3 перебував в засобах індивідуального захисту (бронежилет, шолом кевраловий). Факти, які б підтверджували перебування старшого солдата ОСОБА_3 , у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не виявлені». … «03 січня 2024 року було здійснено огляд (моніторинг) всесвітньої інформаційної мережі «Інтернет», а також телеграм-каналів, на яких могла міститись інформація щодо можливої загибелі, потрапляння до полону держави-агресора або фактичного перебування військовослужбовців Збройних Сил України, які зникли безвісти. На момент огляду інформації щодо загибелі, загибелі або інших відомостей, які б містили дані місцезнаходження старшого солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ….. виявлено не було». …. «Вжитими заходами встановити місцезнаходження вказаного військовослужбовця, в т.ч. факти потрапляння його до полону або загибелі, не виявилося можливим.

Також під час проведення службового розслідування не встановлено об`єктивних фактичних даних, які б свідчили про наявність в діях вказаного військовослужбовця протиправних дій, зокрема: ознак державної зради у формі переходу на бік ворога, самовільного залишення ним військової частини або місця служби, дезертирства, самовільного залишення поля бою під час бою, добровільної здачі в полон….» У розділі 7 Акту комісією вирішено наступне: «Вважати військовослужбовця військової служби за мобілізацією старшого стрільця 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зниклим безвісти поблизу населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області, за особливих обставин під час виконання службових (бойових) завдань за призначенням із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України».

Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №02 від 29 квітня 2024 року, отриманого супровідним Листом МВС України №1203-2025 від 01 травня 2025 року на адвокатський запит №66/25 від 21 квітня 2025 року представника заявниці - адвоката Йовдія Д.В., відомості щодо ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце народження: м. Умань, Черкаської області) внесені до Реєстру з присвоєнням ОСОБА_3 статусу особи, яка зникла безвісти за особливих обставин.

При цьому в розділі Витягу «Інформація про обставини зникнення безвісти» зазначено, що ОСОБА_3 зник безвісти на території бойових дій (під час воєнних дій). З Витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 січня 2024 року вбачається, що за фактом зникнення безвісти ОСОБА_3 , органом досудового розслідування - Уманським районним відділом поліції ГУНП Черкаської області, відкрито кримінальне провадження №0000062 від 08 січня 2024 року за частиною 2 ст. 115 КК України.

З Листа Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі Безпеки України від 28 квітня 2025 року №34.7-зв-2808, отриманого на адвокатський запит №67/25 від 21 квітня 2025 року представника заявниці - адвоката Йовдія Д.В. вбачається, що Об`єднаним центром не отримувались відомості про місцезнаходження ОСОБА_3 чи про перебування його у полоні держави агресора.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи померлою, не містять жодних суперечностей щодо обставин зникнення військовослужбовця ОСОБА_3 , дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_2 на території с. Синьківка Куп`янського району Харківської області. З моменту вказаної події 26 грудня 2023 року до моменту звернення до суду з цією заявою минуло більше шести місяців, а від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії держави-окупанта проти України залежить виникнення та реалізація спадкових прав, а також особистих майнових та немайнових прав неповнолітнього сина ОСОБА_4 як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На переконання колегії суддів, оскаржуване рішення означеним вище вимогам не відповідає, виходячи з наступного.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Окреме провадження як вид цивільного судочинства характеризується певною специфікою процесуальної форми, що зумовлена такими особливостями:

1) відсутність спору про право, яка водночас не виключає спору про факт, що полягає в неочевидності його існування;

2) особливий об`єкт судового захисту, яким є охоронюваний законом (законний) інтерес як потреба та прагнення до користування конкретним матеріальним та (або) нематеріальним благом, що може як опосередковуватися, так і не опосередковуватися певним суб`єктивним правом. Захист охоронюваного законом (законного) інтересу у справах здійснюється шляхом підтвердження судом наявності чи відсутності певного юридичної факту як підстави виникнення, зміни чи припинення неоспорюваних суб`єктивних прав;

3) спеціальна мета - підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Правові підстави оголошення фізичної особи померлою визначені статтею 46 ЦК України, а процесуальний порядок - главою 4 розділу IV «Розгляд судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою».

Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно з частиною першою статті 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

За загальним правилом громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Частиною першою статті 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб обумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав (постанова Верховного Суду у справі №638/4/19 від 07 квітня 2020 року).

Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави.

Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суд, залежно від мети встановлення юридичного факту, зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи чи органи державної влади можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи.

Залучення до участі у справі окремого провадження всіх заінтересованих осіб має важливе значення, оскільки допомагає суду уникнути ухвалення незаконного рішення та виключити можливість появи в майбутньому конкуруючого рішення з іншою заінтересованою особою, а також має на меті повно і всебічно дослідити всі обставини справи.

Вирішуючи питання про те, яка саме заінтересована особа повинна бути притягнута до участі у справі окремого провадження, крім вищезазначеного, слід також враховувати і взаємовідносини із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх інтереси та (або) обов`язки.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про оголошення ОСОБА_3 померлим суд першої інстанції не з`ясував, чи може Військова частина НОМЕР_1 у цій справі бути заінтересованою особою, чи впливає рішення суду першої інстанції про оголошення військовослужбовця померлим на інтереси та (або) обов`язки цієї заінтересованої особи, чи тягне за собою обов`язок здійснення в/ч НОМЕР_1 якихось дій, зокрема прийняття певних рішень.

В той же час, відповідно до свідоцтва про народження (повторне) серії НОМЕР_5 , виданого Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_8 та апелянка ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 16 Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві; тощо.

Відповідно до статті 16-1 вказаного Закону у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини першої та другої статті 16-3 вказаного Закону одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Ураховуючи наведені положення законодавства, у апелянтки ОСОБА_1 як матері ОСОБА_3 у зв`язку з оголошенням останнього померлим виникають такі ж права і обов`язки як і у неповнолітнього сина ОСОБА_4 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 .

Вказані обставини місцевий суд залишив пози увагою, коло заінтересованих осіб у справі не встановив, у зв`язку з чим не з`ясував думку осіб, на права та обов`язки яких може вплинути встановлення факту, що має юридичне значення (зокрема, що мати та інші родичи ОСОБА_3 вважають його живим, а встановлення такого факту - передчасним).

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Ця стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

На відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Разом із тим, судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи.

Схожий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 17 лютого 2020 року у справі №668/17285/13-ц, від 23 серпня 2023 року у справі №707/3085/21.

Апеляційний суд зазначає, що всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Отже, незалучення до участі у справі у якості заінтересованої особи - апелянтки ОСОБА_1 та ухвалення оскаржуваного судового рішення у даній справі, яке безпосередньо стосується прав, інтересів та обов`язків апелянта на думку апеляційного суду призвело до передчасних висновків місцевого суду про оголошення ОСОБА_3 померлим.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм процесуального права, частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Враховуючи, що процесуальний порядок оголошення фізичної особи померлою передбачено главою 4 розділу IV «Розгляд судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою» Верховний Суд у постанові від 26 лютого 2024 року в справі №686/9938/23 виснував, що справи за заявою про оголошення фізичної особи померлою розглядаються судом в порядку окремого провадження.

З урахуванням наведеного, навіть якщо позиції апелянтки та заявниці щодо доцільності визнання ОСОБА_3 померлим є протилежними та між ними існує спір, заява про оголошення фізичної особи померлою не може бути розглянута у позовному провадженні та залишена без розгляду з цих підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За правилами п. 2 ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За результатами апеляційного розгляду справи, колегія суддів встановила, що суд першої інстанції, розглядаючи заяву ОСОБА_2 не залучив до участі у розгляді справи належне та повне коло заінтересованих осіб, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про наявність підстав для оголошення ОСОБА_3 померлим, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанцій не відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права і не може бути залишене без змін, а підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 подану представницею - адвокаткою Кравченко Ілоною Юріївною - задовольнити.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 24 липня 2025 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2026 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова