Справа № 740/6826/25
Провадження № 2/740/513/26
23 лютого 2026 року місто Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді Роздайбіди О.В.,
при секретарі Дьоміній Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (далі ТОВ «Фінпром Маркет») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
ТОВ «Фінпром Маркет» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 4980,00 грн та понесені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 75444866 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору, позикодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 1470,00 грн, на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99% в день, а позичальник в свою чергу зобов`язалася повернути кошти на умовах встановлених договором.
19 листопада 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу № 1911, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 75444866 від 03.06.2021, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .. У свою чергу, 03 квітня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №030423-ФК, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «Фінпром Маркет» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 75444866 від 03.06.2021, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 ..
Відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором позики у розмірі 4980,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 1470,00 грн, заборгованість за відсотками 3510,00 грн.
Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 грудня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Однак, у позовній заяві просив суд провести розгляд даної справи за відсутності представника позивача, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин. Про час та дату була повідомлена завчасно та належним чином. У встановлений судом строк відзив на позов не подала.
У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки представник позивача у своїй заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає за необхідне ухвалити по даній справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд дійшов таких висновків.
Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Згідно з приписами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Судом встановлено, що 03.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений договір позики № 75444866 шляхом підписання позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором myMvcd2wve, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с. зворотна сторона 16-17).
Відповідно до п. 1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики.
Згідно із п. 2 договору позики, сума позики 1470,00 грн, строк договору 30 днів, процентна ставка (базова)/день становить 1,99 %. Дата надання позики 03.06.2021, дата повернення 03.07.2021. Орієнтовна загальна вартість позики 1474,41,грн.
Пунктом 4 договору позики встановлено, що проценти нараховуються щоденно, включаючи дату отримання та повернення на залишок позики.
Пунктом 12 договору позики передбачено, що цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень ЗУ «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що договір позики між сторонами був укладений в електронній формі, який відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» відповідає вимогам закону.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Також, відповідно до частин 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Матеріали справи містять докази того, що при підписанні договору позики ОСОБА_1 було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором myMvcd2wve.
На підтвердження правомірності нарахування процентів за договором позивачем надано Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», в редакції, затвердженій директором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» наказ № 14/05/2021 від 14 травня 2021 року. Вказаним документом, визначені, зокрема відповідальність сторін за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри, порядок нарахування.
При цьому, матеріали справи не містять підтвердження, що саме цю редакцію Правил розуміла відповідач, підписала та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи договір позики, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Крім того, наявна у справі роздруківка Правил належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (позикодавця), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджується висновками у постановах Верховного Суду України і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Так, Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» № 7-рп/2013 від 11.07.2013 року (справа №1-12/2013) зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
Таким чином, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем банк дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», щодо повідомлення про умови кредитування та погодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про отримання відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі вищевказаного договору.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Нормами ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
19.11.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» («Клієнт») та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» («Фактор») укладено Договір факторингу № 1911.
Відповідно до п. 1.1 зазначеного Договору факторингу за цим договором фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей (Додаток №1 до цього договору), в розмірі Портфеля Заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (Право Вимоги).
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 3 від 19.11.2021 до Договору факторингу № 1911, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 75444866 від 03.06.2021 у загальній сумі 4980,36 грн.
03.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» («Клієнт») та ТОВ «Фінпром Маркет» («Фактор») укладено Договір факторингу №030423-ФМ.
Згідно із п. 1.1 вказаного Договору факторингу за цим договором фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей (Додаток №1 до цього договору), в розмірі Портфеля Заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (Право Вимоги).
Відповідно до Реєстру боржників від 03.04.2023 до Договору факторингу №030423-ФМ від 03.04.2023, ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 75444866 від 03.06.2021 у загальній сумі 4980,36 грн.
Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Договором позики № 75444866 від 03.06.2021, складеного ТОВ «Фінпром Маркет» за період із 03.06.2021 по 19.11.2025, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним договором у строки, визначені договором, щодо повернення кредиту та нарахованих процентів належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість у загальній сумі 4980,00 грн, з яких: 1470,00 грн заборгованість за тілом позики; 3510,00 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Відповідно до положень п. 2 Договору позики № 75444866 від 03.06.2021, строк позики (строк договору) становить 30 днів; дата повернення позики (останній день) 03.07.2021.
За умовами договору сторони встановили строк кредитування до 03.07.2021, однак ТОВ «Фінпром Маркет» просить суд стягнути з відповідача проценти за користування коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку, при цьому у позовній заяві, як на підставу правомірності нарахування процентів, посилається на положення п. 5.2 Договору позики та п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), які затверджені директором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» наказ № 14/05/2021 від 14 травня 2021 року.
Згідно із п. 6.5 вказаних Правил, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожен день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.
Разом з тим, Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), які затверджені директором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» наказ № 14/05/2021 від 14 травня 2021 року, що додані позивачем ТОВ «Фінпром Маркет» до позовної заяви, не містять підпису відповідача ОСОБА_1 , у тому числі і у виді електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «Фінпром Маркет» не доведено належними та допустимими доказами, що сторонами договору позики № 75444866 від 03.06.2021 погоджено нарахування відсотків за понадстрокове користування отриманими у позику коштами.
Оскільки Договором позики № 75444866 від 03.06.2021 визначений строк його дії, який становить 30 днів, саме протягом даного строку первісний кредитор ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» мав право нараховувати відповідачу ОСОБА_1 передбачені цим договором проценти.
Таким чином, виходячи із суми позики у розмірі 1470,00 грн, яка у строк кредитування не повернута, у тому числі частково, узгодженої процентної ставки за день, яка визначена у п. 2 договору позики, а саме 1,99% в день, та строку кредитування (строку договору) тривалістю 30 днів, відповідач мав сплатити проценти в сумі 4149,3 грн (з розрахунку: 1470,00 грн х 1,99 / 100 = 29,25 грн сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у позику коштами; 29,25 грн х 30 днів (строк дії договору) = 877,50 грн.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування позикою у сумі 877,50 грн.
На підставі зазначеного, загальний розмір заборгованості за договором позики № № 75444866 від 03.06.2021 становить 2347,50 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 1470,00 грн та заборгованість за відсотками за користування кредитом за 30 днів у розмірі 877,50 грн, які підлягають до стягнення із відповідача на користь позивача.
Щодо суми відсотків нарахованих поза межами строку укладеного договору позики, то суд вважає, що такі не підлягають до стягнення із відповідача, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено частково, то суд вважає за необхідне пропорційно до задоволених позовних вимог стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1141,88 грн, виходячи з розрахунку пропорційності задоволених позовних вимог (2347,50 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 2422,40 грн (сума сплаченого судового збору) / 4980,00 грн (розмір заявлених позовних вимог)).
Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов такого висновку.
Як убачається із матеріалів позову, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500,00 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги представником позивача до суду надано договір про надання правничої допомоги від 25 серпня 2025 року, укладений між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О., акт прийому-передачі наданих послуг, платіжну інструкцію за оплату адвокатських послуг.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що позов задоволено частково, тому суд вважає за необхідне пропорційно до задоволених позовних вимог стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2121,23 грн.
На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 288-289 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором позики у загальному розмірі 2347 (дві тисячі триста сорок сім) гривень 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судовий збір у розмірі 1141 (однієї тисячі сто сорок одної) гривні 88 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2121 (дві тисячі сто двадцять одну) гривню 23 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Заочне рішення суду може бути переглянуте Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Роздайбіда