ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 201/6039/25

провадження № 61-16468св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Ступак О. В. (суддя-доповідачка), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року у складі колегії суддів: Свистунової О. В., Ткаченко І. Ю., Пищиди М. М.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог позовної заяви

1. У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру або звільнення від сплати аліментів.

Стислий виклад змісту судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Рішенням Соборного районного суду міста Дніпра від 10 жовтня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зміну розміру або звільнення від сплати аліментів задоволено.

Зменшено розмір аліментів, встановлений рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2021 року у справі № 174/795/20 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини щомісячного доходу відповідача, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , у розмірі 1/6 частини щомісячного доходу позивача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Зменшено розмір аліментів, встановлений судовим наказом Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 10 липня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Зменшено розмір аліментів, встановлений рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська у справі від 06 листопада 2024 року № 204/6583/24 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дружини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною трирічного віку.

3. Не погодившись з судовим рішенням, у листопаді 2025 року ОСОБА_2 подала до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 10 жовтня 2025 року.

4. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали, шляхом надання виправленої апеляційної скарги, відповідно до кількості учасників справи.

5. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2025 року продовжено ОСОБА_2 строк для усунення недоліку апеляційної скарги на рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 10 жовтня 2025 року, зазначений в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року - протягом двох днів з дня отримання копії ухвали про продовження строку для усунення недоліку апеляційної скарги.

6. Ухвалою від 02 грудня 2025 року Дніпровський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 10 жовтня 2025 року визнав неподаною та повернув заявнику.

7. Повертаючи апеляційну скаргу, суд виходив із того, що 01 грудня 2025 року на виконання зазначеної ухвали на адресу апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява від ОСОБА_2 про усунення недоліків з уточненою апеляційною скаргою. Проте вимоги суду в частині надання копій виправленої апеляційної скарги, відповідно до кількості учасників справи, виконані не були.

Стислий виклад доводів і вимог касаційної скарги та відзиву на касаційну скаргу

8. 25 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просила скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

9. Як на підставу касаційного оскарження, ОСОБА_2 послалася на неправильне застосування норм процесуального права, а саме статей 356, 357, 185 ЦПК України.

10. Також ОСОБА_2 зазначила, що апеляційний суд не перевірив фактичне виконання вимог ухвали, не витребував та не оцінив відповідні докази, що призвело до порушення статті 263 ЦПК України. Оскаржувана постанова апеляційного суду ґрунтується на надмірному формалізмі та порушує право ОСОБА_2 на апеляційний перегляд та доступ до правосуддя.

11. Відзивів на касаційну скаргу не надходило.

РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

12. Ухвалою Верховного Суду від 05 січня 2026 року відкрито касаційне провадження у справі.

13. 26 січня 2026 року справа надійшла до Верховного Суду.

14. Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2026 року справу призначено до судового розгляду.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

15. 05 листопада 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 10 жовтня 2025 року.

16. 25 листопада 2025 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали, шляхом надання виправленої апеляційної скарги, відповідно до кількості учасників справи.

17. 27 листопада 2025 року на виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року надійшла заява від ОСОБА_2 про її роз`яснення.

18. Заява мотивована тим, що 25 листопада 2025 року постановлено ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначено, що апеляційна скарга не містить «клопотання особи, яка її подала», відповідно до пункту 7 частини другої статті 356 ЦПК України. Разом з тим апеляційна скарга не містила процесуальних клопотань, оскільки її предметом є оскарження рішення суду першої інстанції. Прохальна частина скарги містить вимогу про скасування рішення суду першої інстанції, що відповідає змісту статті 356 ЦПК України. Враховуючи викладене, ухвала є незрозумілою в частині того, яке саме клопотання суд очікує від апелянта та з якою метою воно має бути подане. У зв`язку з чим ОСОБА_2 просила роз`яснити ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху, а також надати роз`яснення, яке саме «клопотання» має бути подане до апеляційної скарги: чи йдеться про уточнення її прохальної частини (у частині вимог до результату розгляду позову), чи про подання окремого процесуального клопотання (наприклад, про витребування доказів, виклик свідків тощо).

19. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2025 року у задоволені заяви про роз`яснення ухвали відмовлено.

20. Ухвала суду мотивована тим, що судове рішення, яке просить роз`яснити ОСОБА_2 , є ухвалою про залишення позовної заяви без руху. Таке судове рішення не підлягає примусовому виконанню, при цьому у вказаному рішенні суду не йдеться про питання предмета спору, таке не є остаточним у справі та ним не вирішувалася суть позову, тому відсутні підстави для його роз`яснення.

21. Цього ж дня ухвалою Дніпровського апеляційного суду продовжено ОСОБА_2 строк для усунення недоліку апеляційної скарги на рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 10 жовтня 2025 року, зазначеного в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року, - протягом двох днів з дня отримання копії ухвали про продовження строку для усунення недоліку апеляційної скарги.

22. 01 грудня 2025 року на виконання зазначеної ухвали на адресу апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява від ОСОБА_2 про усунення недоліків з уточненою апеляційною скаргою.

23. 02 грудня 2025 року Дніпровський апеляційний суд визнав неподаною і повернув апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 10 жовтня 2025 року.

24. Повертаючи апеляційну скаргу, суд виходив із того, що вимоги суду в частині надання копій виправленої апеляційної скарги, відповідно до кількості учасників справи, виконані не були.

Межі та підстави касаційного перегляду

25. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема,ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги(пункт 3 частини першої статті 389 ЦПК України).

26. Відповідно до абзацу шостого частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

27. Згідно з частинами першою, третьою статті 406 ЦПК України, ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

28. Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Право, застосоване судом, та оцінка доводів касаційної скарги

29. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

30. Прецедентна практика ЄСПЛ виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

31. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

32. Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 статті 129 Конституції України).

33. Апеляційна скарга за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 356 ЦПК України.

34. Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

35. Відповідно до абзацу першого частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

36. Абзацом першим частини другої статті 185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

37. Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

38. Питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків (частина шоста статті 357 ЦПК України).

39. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) наголошено на тому, що повернення апеляційної скарги з тих підстав, що особа не виконала вимог ухвали про усунення недоліків, можливо лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, тобто ознайомилася з її змістом, але ухилилася від виконання вимог, указаних в ухвалі.

40. Верховний Суд у постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 127/27294/20 (провадження № 61-16328св21) зазначив, що суд апеляційної інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, за наявності доказів усунення недоліків апеляційної скарги на момент постановлення оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про визнання апеляційної скарги неподаною та повернення її заявникові.

41. У справі, яка переглядається, постановляючи ухвалу про визнання неподаною апеляційної скарги та повернення її заявнику, апеляційний суд виходив із того, що у встановлений судом строк вимоги у частині надання копій виправленої апеляційної скарги, відповідно до кількості учасників справи, виконані не були.

42. Однак з цим висновком суду апеляційної інстанції не можна погодитися з огляду на таке.

43. 28 листопада 2025 року (п`ятниця) суд апеляційної інстанції своєю ухвалою продовжив ОСОБА_2 строк на усунення недоліків апеляційної скарги протягом двох днів з дня отримання копії цієї ухвали.

44. Цього ж дня Бондар А. О. через підсистему «Електронний суд» отримала зазначену ухвалу, що підтверджується звітом про направлення вихідної кореспонденції до електронного кабінету заявниці (а. с. 205).

45. Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

46. Відповідно до статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

47. Відповідно до частини шостої статті 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

48. Відповідно до частин третьої, шостої статті 124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

49. Оскільки початок строку, встановленого судом на усунення недоліків апеляційної скарги, припав на вихідний день (29 листопада 2025 року субота), то його відлік потрібно починати з першого робочого дня, тобто з 01 грудня 2025 року (понеділок), відповідно, останнім днем строку на усунення недоліків апеляційної скарги було 03 грудня 2025 року.

50. 30 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_2 подала до суду уточнену апеляційну скаргу, але без копій апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

51. 01 грудня 2025 року ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подала до суду уточнену апеляційну скаргу з її копіями відповідно до кількості учасників справи, що підтверджується поштовим конвертом та описом поштового вкладення (а. с. 216-239).

52. 02 грудня 2025 року Дніпровський апеляційний суд визнав неподаною і повернув апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Соборного районного суду міста Дніпра від 10 жовтня 2025 року.

53. 03 грудня 2025 року Дніпровський апеляційний суд отримав уточнену апеляційну скаргу разом із копіями відповідно до кількості учасників, що беруть участь у справі.

54. Таким чином, висновок апеляційного суду про невиконання заявником вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху є передчасним.

55. Установлено, що заявниця у встановлений судом строк (що був продовжений ухвалою від 28 листопада 2025 року) надіслала на адресу суду матеріали на усунення недоліків, тобто від виконання вимог ухвали не ухилилася.

56. За таких обставин апеляційний суд помилково застосував до поданої апеляційної скарги наслідки, встановлені частиною другою статті 357 ЦПК України, за наявності доказів усунення недоліків апеляційної скарги, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про визнання апеляційної скарги ОСОБА_2 неподаною та повернення її заявнику.

57. Верховний Суд виходить з того, що реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовим висновком, сформульованим Конституційним Судом України, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року у справі № 3-рп/2003). Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень частин першої та другої статті 55, пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду.

58. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

59. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

60. Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року).

61. ЄСПЛ у справі «Воловік проти України» (рішення від 06 грудня 2007 року) зазначив, що якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду.

62. З огляду на викладене, визнавши неподаною та повернувши апеляційну скаргу заявнику, суд апеляційної інстанції виявив надмірний формалізм, чим порушив право заявниці на апеляційне оскарження судового рішення як складової частини права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції.

63. Ураховуючи викладене, апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, тому судове рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

64. У касаційній скарзі заявниця посилалася на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, а саме статті 356, 357, 185 ЦПК України. Отже, доводи касаційної скарги, що стали підставою для відкриття касаційного провадження, знайшли своє підтвердження.

Щодо судових витрат

65. Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

66. Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

67. Враховуючи, що справа направляється для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд не здійснює розподілу судових витрат.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

68. Частиною четвертою статті 406 та частиною шостою статті 411 ЦПК України передбачено, що у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

69. У зв`язку з допущеними апеляційним судом порушеннями норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання про повернення апеляційної скарги, оскаржуване судове рішення необхідно скасувати і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

О. В. Ступак

В. В. Шипович