Справа №175/3823/23
Провадження №4-с/175/63/25
Ухвала

Іменем України

23 січня 2026 року с-ще. Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойко О.М.

із секретарем Кальченко Ю.О.,

за участі:

представника боржника адвоката Григор`єва О.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 , на дії державного виконавця.

В скарзі просить суд:

- Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Краматорського ВДВС у Краматорському районі Донецької області Шеховцової Олени Михайлівни про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №73957732.

- Скасувати постанову державного виконавця Краматорського ВДВС у Краматорському районі Донецької області Шеховцової Олени Михайлівни про закінчення виконавчого провадження №73957732;

- Зобов`язати державного виконавця Краматорського ВДВС у Краматорському районі Донецької області Шеховцову Олену Михайлівну відновити виконавче провадження №73957732.

Обґрунтовує свою позицію тим, що 28.11.2023 року Дніпровський апеляційний суд виніс Ухвалу, якою суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Ухвалу Дніпропетровського районного суду дніпропетровської області від 06 вересня 2023 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким:

Зобов?язано ОСОБА_2 : - забезпечити технічну можливість спілкування ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю до 30 хвилин кожного дня з використанням телекомунікаційного зв?язку, з урахуванням розкладу дня, графіку навчань дитини;

- не перешкоджати особистим зустрічам ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю 2 (дві) години через день, у населеному пункті за місцем постійного проживання (перебування) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням розкладу дня, графіку навчань дитини, за попереднім узгодженням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 певних годин зустрічей сина з батьком.

На підставі цього рішення старшим державним виконавцем Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шеховцовою Оленою Михайлівною, 05.02.2024 року було відкрито виконавче провадження ВП №73957732.

12.12.2025 року Стягувачу стало відомо про те, що 24.11.2025 року старшим державним виконавцем Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шеховцовою Оленою Михайлівною було винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження.

Зі змісту оскаржуваної Постанови вбачається, що виконавче провадження закрито на підставі п. 9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону «Про виконавче провадження», а саме: «Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 листопада 2025 року Постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2025 року скасовано ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року залишено в силі.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року провадження по справі №175/3823/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною - закрито».

Вважає зазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні скаржник не з`явився. Про час та місце був належним чином повідомлений. Клопотань не надав.

Представник боржника у судовому засіданні заперечував вимоги скарги та проси суд відмовити в її задоволенні.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, всебічно та повно дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні вимог скаржника з огляду на наступне.

У відповідності до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов?язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

На виконанні у державного виконавця Краматорського ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шеховцової Олени Михайлівни перебувало виконавче провадження №73957732 відкрите на виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 28.11.2023 року про зобов?язання ОСОБА_2 : - забезпечити технічну можливість спілкування ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю до 30 хвилин кожного дня з використанням телекомунікаційного зв?язку, з урахуванням розкладу дня, графіку навчань дитини; - не перешкоджати особистим зустрічам ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю 2 (дві) години через день, у населеному пункті за місцем постійного проживання (перебування) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням розкладу дня, графіку навчань дитини, за попереднім узгодженням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 певних годин зустрічей сина з батьком.

Постановою 24.11.2025 року старшим державним виконавцем Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шеховцовою Оленою Михайлівною було винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження.

Зі змісту оскаржуваної Постанови вбачається, що виконавче провадження закрито на підставі п. 9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону «Про виконавче провадження», а саме: «Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 листопада 2025 року Постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2025 року скасовано ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року залишено в силі.

З дослідження матеріалів цивільної справи №175/3823/23 вбачається, що у серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Печерська районна в місті Києві державна адміністрація, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, в якому просив суд зобов`язати відповідачку не чинити йому перешкоди у здійсненні батьківських прав у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року провадження у вказаній справі закрито з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою до Дніпровського апеляційного суду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

03 липня 2025 року матеріали цивільної справи повернулись до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області та згідно автоматизованої системи «Д-3» було розподілено до провадження судді Бойка О.М. та ухвалою суду від 04 липня 2025 року було призначено справу до розгляду.

Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції відповідачка ОСОБА_2 звернулась із касаційною скаргою на Постанову Дніпровського апеляційного суду.

Постановою Верховного Суду від 05 листопада 2025 року було вирішено Постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 червня 2025 року скасувати, Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року залишити в силі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, за участі третьої особи Печерської районної в місті Києві державної адміністрації закрито, Ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року залишена в силі Верховним Судом.

Враховуючи вищевикладене, відсутні законні підстави для визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Краматорського ВДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шеховцової Олени Михайлівни від 24.11.2025 року у виконавчому провадженні №73957732.

Частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, за змістом наведеної норми закону суд за результатами розгляду скарги на дії (бездіяльність) виконавця вправі покладати на останнього обов`язок вчинити певні дії лише у разі, якщо буде встановлено, що виконавець діяв всупереч вимогам закону або його бездіяльність була неправомірною.

Безпідставним буде зобов`язання державного виконавця вчинити дії поза межами його повноважень, встановлених Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог скарги, у зв`язку з чим її слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 258, 259, 260, 263, 264, 265, 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 , на дії державного виконавця залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у разі, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Бойко О.М.