П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року м. Миколаїв

справа №478/1061/24

провадження №22-ц/812/389/26

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Крамаренко Т. В., Царюк Л. М.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О. С.,

без участі учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2025 року, постановлену під головуванням судді Сябренко І. П. у приміщенні суду у селищі Казанка Миколаївської області, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

В серпні 2024 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним вище позовом, який обґрунтовував наступним.

Позивач зазначав, що між ним та ОСОБА_3 було укладено два договори позики: 01 березня 2015 року на суму 1550 доларів США та 01 лютого 2018 року на суму 8000 доларів США.

Оскільки відповідач у обумовлені договорами строки позику не повернув, позивач просив стягнути з нього на його користь заборгованість за договарами позики у розмірі 32 920,61 доларів США, з яких 9550 доларів США основна заборгованість та 23 370,61 доларів США заборгованість за процентами. Також він просив стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 10 889,06 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн.

Позиція відповідача у суді першої інстанції

ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що ніяких договорів позики із ОСОБА_1 не укладав.

05 листопада 2025 року ОСОБА_3 через представника ОСОБА_4 подав до суду клопотання про призначення комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2025 року клопотання ОСОБА_3 про призначення комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів задоволено частково.

По справі призначено комплексну судово-почеркознавчу та судово-технічну експертизу документів, на вирішення якої поставлені наступні питання:

1.Чи виконано підпис від імені ОСОБА_3 у борговій розписці від 01 лютого 2018 року тією особою, від імені якої він зазначений, а саме ОСОБА_3 , чи іншою особою, чи є сам підпис від імені ОСОБА_3 на цих документах, визначених відповідачем як оригінал копією підпису? ;

2.Чи містить документ, а саме боргова розписка від 01 лютого 2018 року ознаки технічної підробки підпису ОСОБА_3 у вигляді наслідування почерку особи, від імені якої виконано підпис, або використання різних технічних пристосувань?;

3.Чи відповідає давність виконання боргової розписки від 01 лютого 2018 року періоду (даті) вказаній на ній?;

4.Яка давність часу виконання підписів від імені ОСОБА_3 у борговій розписці від 01 лютого 2018 року?;

5.Чи виконано підпис від імені ОСОБА_3 у договорі позики від 01 березня 2015 року на сторінці №1 та підпис на сторінці №2 тією особою, від імені якої він зазначений, а саме ОСОБА_3 , чи іншою особою, чи є сам підпис від імені ОСОБА_3 , на цих документах, визначених відповідачем як оригінал копією підпису?;

6.Чи містить документ, а саме договір позики від 01 березня 2015 року ознаки технічної підробки підпису ОСОБА_3 у вигляді наслідування почерку особи, від імені якої виконано підпис, або використання різних технічних пристосувань?;

7.Чи відповідає давність виконання договору позики від 01 березня 2015 року періоду (даті) вказаній на ньому?;

8.Яка давність часу виконання підписів від імені ОСОБА_3 у договорі позики від 01 березня 2015 року?

Проведення експертизи доручено експертам Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса», попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК України.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача ОСОБА_3 , роз`яснено йому положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. На думку суду, поставлені питання в ухвалі стосуються предмету доказування під час судового розгляду у цій справі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про залишення клопотання про призначення експертизи без розгляду.

Обґрунтовуючи свою скаргу, позивач вказував, що позов у цій справі було подано у серпні 2024 року, провадження у справі відкрито 26 серпня 2024 року, підготовче провадження у справі закрито 06 жовтня 2025 року, клопотання про призначення експертизи було подано відповідачем 05 листопада 2025 року, тобто більше ніж через рік після подання позову. Клопотань про поновлення процесуального строку для подання клопотання про призначення експертизи та про повернення до стадії підготовчого провадження заявлено не було. Поважності причин пропуску процесуального строку для подання клопотання про призначення експертизи також не було.

Посилаючись на частину 2 статті 222 ЦПК України, позивач зазначав, що заявлене клопотання про призначення експертизи, з урахуванням того, що вона двічі призначалася та не була проведена через бездіяльність відповідача, суд першої інстанції мав залишити без розгляду.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до вимог статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до частини першої, другої статті 102 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Частини четверта, п`ята та шоста статті 103 ЦПК України регламентують, що питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Згідно з ст. 196, 197 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

У підготовчому засіданні суд, серед іншого, вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Відповідно до вимог статті 209 ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Стаття 222 ЦПК України передбачає, що головуючий на стадії розгляду справи по суті з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

З матеріалів справи вбачається, що Казанківським районним судом Миколаївської області 26 серпня 2024 року було відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, а отже, з проведенням підготовчого судового засідання.

07 жовтня 2024 року відповідачем було заявлено клопотання про проведення почеркознавчої експертизи у Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2024 року клопотання було задоволено, експертиза була призначена.

Згідно з клопотанням експерта проведення експертизи не було можливим через відсутність вільних, умовно-вільних та експериментальних зразків почерку та підпису ОСОБА_3

13 грудня 2024 року суд відібрав у відповідача експериментальні зразки підпису та почерку та приєднав до справи його вільні зразки підпису та почерку. Справа була повернута для проведення експертизи.

30 грудня 2024 року експерт надіслав суду клопотання про оплату експертизи.

03 лютого 2025 року експерт повернув суду матеріали справи через відсутність оплати експертизи, яка повинна була бути здійснена ОСОБА_3 .

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2025 року провадження у справі було поновлено. Ухвала суду від 04.11.2024 року про призначення судово-почеркознавчої експертизи була скасована через несплату витрат за проведення експертизи. Судом вирішено продовжити строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

17 березня 2025 року відповідачем було заявлено клопотання про проведення комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів у Сумському відділенні Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 31 березня 2025 року клопотання задоволено частково, експертиза призначена, її проведення доручено Київському відділенню Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».

22 липня 2025 року експертами вказаної експертної установи складено повідомлення про неможливість надання висновку через невідповідність питань, поставлених перед експертами, Науково-методичним рекомендаціям, надання в якості порівняльних матеріалів документів зі зразками почерку та підпису відповідача, які мають великий розрив у даті їх виконання та недостатності за своїм обсягом для проведення порівняльного дослідження, наявності питань (1.6-1.10, 2.6-2.11), які відносяться до експертної спеціальності, за якою в установі відсутні атестовані судові експерти.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2025 року підготовче провадження у справі було закрито. Справа була призначена до розгляду по суті. Із ухвали та протоколу судового засідання вбачається, що представник відповідача Задерецький В. А. під час проведення підготовчого засідання без належних на те підстав та вмотивованого обґрунтування своєї правової позиції відмовився від участі у підготовчому судовому засіданні та покинув залу судового засідання.

На стадії розгляду справи по суті 05 листопада 2025 року відповідач через представника ОСОБА_4 знову заявив клопотання про проведення комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів у Сумському відділенні Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».

17 грудня 2025 року у судовому засіданні при розгляді вказаного клопотання представником позивача висловлена позиція про залишення цього клопотання без розгляду (т.2 а.с.208).

Між тим, питання про залишення клопотання без розгляду чи відмову у цьому судом вирішено не було.

Вказане згідно з вимогами ст.374 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, який повинен вирішити у судовому засіданні питання про наявність чи відсутність підстав для залишення клопотання про призначення експертизи без розгляду, оскільки без вказаного, призначення експертизи, за встановлених у справі обставин, є передчасним.

Керуючись ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2025 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Т. В. Крамаренко

Л. М. Царюк

Повне судове рішення складено 23 січня 2026 року.