Справа № 558/682/25
номер провадження 2/558/65/26
У Х В А Л А

23 лютого 2026 року селище Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., з участю секретаря судового засідання Ковальської Л.С., представника позивача Волошина М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ НОВА» про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, -

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» звернулося до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ НОВА» про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

19 лютого 2026 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» Русин Ю.Ю. подав до суду клопотання в якому просив зупинити провадження у справі №558/682/25 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, оскільки 25 червня 2025 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, якою передав справу №456/252/22 за касаційною скаргою Приватного підприємства «Приватна агрофірма «Батько і Син» на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини четвертої статті 403 ЦПК України.

Підставами для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що згідно частини четвертої статті 403 ЦПК України вбачає підстави для відступу від висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленого у постанові від 29 листопада 2023 року у справі №513/879/19 (провадження №14-49цс22), відступу від висновку об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 19 лютого 2024 року у справі №567/3/22 (провадження №61-5252сво23) та у постанові від 2 червня 2025 року у справі №144/1440/22 (провадження №61-12561сво24), від висновку Касаційного господарського суду, викладеного у постанові від 15 жовтня 2024 року у справі №910/14543/23, в частині того, що єдиним належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах уважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду 29 жовтня 2025 року вказану справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

У зв`язку з тим, що позовна вимога позивача про визнання відсутнім права оренди землі обґрунтована посиланням позивача на судову практику Великої Палати Верховного Суду у постанові від 25 січня 2022 року в справі № 143/591/20, яка за змістом є аналогічною судовій практиці щодо єдиного належного способу захисту прав у вигляді позовної вимоги про визнання відсутнім права оренди, в той час як Верховний Суд, вбачаючи підстави для відступу від висновку про такий єдиний належний спосіб захисту передав справу №456/252/22 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилася, у відзиві на позовну заяву просила справу розглянути без її участі.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ НОВА» - адвокат Алєнін Д.В. подав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі та зазначив про те, що заперечення проти позову викладені у відзиві на позовну заяву підтримує.

Вивчивши доводи клопотання позивача про зупинення провадження у справі, заслухавши представника позивача, суд приходить до наступного.

П. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України визначає, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження в справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Із змісту ухвали Великої Палати Верховного Суду від 29 жовтня 2025 року в справі №456/252/22 встановлено, що спірні правовідносини у справі №456/252/22 стосувалися захисту права власника земельної ділянки (тобто орендодавця), яким були заявлені вимоги про визнання недійними договорів оренди та зобов`язання повернути земельну ділянку.

До суду позивачем, як орендарем, подано позовну заяву про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі та визнання відсутнім права оренди.

Ст. 252 ЦПК України передбачені підстави, за наявності яких, суд має право зупинити провадження у справі.

Підстави для зупинення провадження, за наявності яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені ст. 251 ЦПК України.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 210 ЦПК України, провадження у справі на стадії її розгляду по суті може бути зупинене виключно з підстав, визначених пунктами 13, 4-1 частини першої статті 251 та пунктами 13 частини першої статті 252 ЦПК України.

Ч. 3 ст. 210 ЦПК України містить чіткий та вичерпний перелік підстав для зупинення провадження у цивільній справі на стадії її розгляду по суті.

Ухвалою суду від 27 січня 2026 року було закрите підготовче провадження у справі №558/682/25 та справу призначено до розгляду по суті.

З урахуванням вказаних обставин та наведених правових норм, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі, у зв`язку з чим клопотання позивача про зупинення провадження у справі не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 210, 251, 252 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» Русина Юрія Юрійовича про зупинення провадження в цивільній справі №558/682/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДНА АГРОВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ НОВА» про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст ухвали складено 23 лютого 2026 року.