Справа № 606/259/26
У Х В А Л А

24 лютого 2026 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Мельник А.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 через представника адвоката Пацулу В.О. звернувся до Теребовлянського районного суду Тернопільської області, заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що заявник є рідним братом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Озарянівка Бахмутського р-ну Донецької обл.

Згідно з частиною першою статті 316 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно приписів частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Частиною восьмою статті 187 ЦПК України передбачено, що суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №2372927 від 23.02.2026, зареєстроване місце проживання заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , є АДРЕСА_1 .

У постанові Верховного Суду від 24 червня 2024 року (справа №554/7669/21) вказано, що особа може мати декілька місць проживання/перебування, водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення. Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа. Положення частини першої статті 27, частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи сторони у справі, якщо інше не передбачено законом. Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності. Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. З огляду на наведене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» передбачено: декларування місця проживання особи повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади (пункт 4); реєстрація місця проживання (перебування) особи внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи (пункт 12).

В абзацах першому та другому пункту 4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року №265, зазначено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Аналіз змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування, утім законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором.

Як було зазначено, судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання заявника є АДРЕСА_1 . При цьому, фактичне його проживання за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації для визначення підсудності справи значення не має. Отже, ураховуючи відому суду адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , суд доходить висновку, що ця заява в силу вимог статті 316 ЦПК України належить до територіальної підсудності Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (частина перша статті 378 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої, частини третьої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи вказане вище, суддя приходить до висновку, що дана справа не підсудна Теребовлянському районному суду Тернопільської області та має бути передана за підсудністю до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Керуючись статтями 31,260,261,316, 353-355 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Передати цивільну справу №606/259/26 (провадження 2-о/606/30/26) за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту родинних відносин за підсудністю до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (вулиця Котляревського, 34, Тернопіль, Тернопільська область, 46002).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Мельник