Справа № 510/2588/25
Провадження № 2/510/1453/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Лабановой С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 29400 грн. 00 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не явилась, відзиву на позов не надала.

Представник позивача в судове засідання не явився, просив про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, на задоволенні позову наполягав.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія кредитного договору №20426 від 03.10.2024р. (із Додатками); копія паспорту споживчого кредиту; копія квитанції від 03.10.2024р. про виплату грошових коштів (7000,00 грн.) на картковий рахунок НОМЕР_1 ; розрахунок заборгованості за кредитним договором №20426 від 03.10.2024р.; копія Правил надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ»; копії статутних та реєстраційних документів позивача;

копія договору №03/06/2024 від 03.06.2024р. про надання юридичних послуг; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, оформленого на ім`я ОСОБА_2 ; копія акту приймання-передачі наданих послуг №73 від 30.09.2025р. до договору №03/06/2024 від 03.06.2024р. про надання юридичних послуг; копія витягу від 30.09.2025р. з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №73 до договору №03/06/2024 від 03.06.2024р. про надання юридичних послуг; копія платіжної інструкції кредитового переказу грошей від 30.09.2025р. на суму 10 тис. грн. отримувачу ОСОБА_2 ; відповідь АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» від 04.02.2026р. щодо належності платіжної картки ОСОБА_1 .

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ТОВ«ФК «ПРОЦЕНТ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 із вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором №20426 від 03.10.2024р.,у якому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 29400,00 грн., судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №20426 від 03.10.2024року, відповідачка отримала кредит у розмірі 7000,00 гривень строком на 730 днів, до 23.09.2026р. шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_2 , емітовану АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0 % від суми кредиту за кожен день користування (365,00 % річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідачки на веб-сайті в мережі інтернетhttps://procent.com.uaта, підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що є прямою і безумовною згодою відповідачки з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими вона ознайомилась перед підписанням Кредитного договору та отримання кредиту. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» перебувають в загальному доступі, будучи опубліковані на сайті https://procent.com.ua . Сума кредиту по укладеному кредитному договору перераховується на платіжну карту відповідача, яка була веріфікована шляхом блокування певної суми коштів або іншим способом за правилами міжнародних платіжних систем. Таким чином, виключно особа відповідача може отримати кредит на належну їй платіжну картку після укладення кредитного договору. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 648647 направлявся відповідачці 03.10.2024 року о 18.18.29 годині шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер, який зазначений у кредитному договорі та ІТС. Кредитний договір був підписаний 03.10.2024р. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 648647 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі інтернетhttps://procent.com.ua. Кредитні кошти були відправлені відповідачці 03.10.2024р. на платіжну картку № НОМЕР_2 , емітовану АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» .

Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому в договорі. Відповідачка свої зобов`язання по договору не виконала, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості. У зв`язку з цим виникла заборгованість по нарахованих та не сплачених процентах, яка за період з 03.10.2024р. по 27.11.2025р. склала 29400,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідачки вищевказану заборгованість, а також судові витрати, а саме: 2422,40 грн. судового збору та 10000,00 (десять тисяч) гривень витрат на правову допомогу.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Матеріалами справи встановлено, що 03.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №20426, згідно умов якого товариство зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в розмірі 7000,00 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором. Процентна ставка за користування кредитом становить 1,0 % від суми кредиту за кожен день (річна процентна ставка становить 365,00%) користування кредитом. Строк надання кредиту становить 730 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно додатку №1 до цього договору. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ». Товариство здійснило переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб платіжну картку № НОМЕР_2 , емітовану АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», що належить позичальнику. Розмір та строки сплати позичальником платежів за цим договором погоджені сторонами в Додатку № 1 до цього договору. Сума кредиту та проценти за користування кредитом підлягають сплаті позичальником шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок товариства, зазначений у пункті 8 цього договору у строки відповідно до графіку визначеному у додатку №1. Вказаний договір укладено в інформаційно-телекомунікаційній системі на сайтіhttps://procent.com.ua відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Після проходження реєстрації та ідентифікації в ІТС товариства, позичальник в особистому кабінеті в ІТС реєструє електронний платіжний засіб, на який буде перераховано суму кредиту. Цей договір було складено в електронному вигляді українською мовою, підписано позичальником з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором та кваліфікованого електронного підпису із кваліфікованою електронною позначкою часу та/або кваліфікованої електронної печатки з кваліфікованою електронною позначкою часу уповноваженою особою товариства. Договір створений та збережений в ІТС товариства, перетворений електронними засобами у візуальну форму. Даний кредитний договір був підписаний відповідачем електронним підписом.

Згідно копії банківської виписки з особистого рахунку відповідачки клієнта банку, АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ»перерахувало на платіжну картку № НОМЕР_2 від ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» 7000 грн.

Із детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за Договором №20426 від 03.10.2024р. виходить, що станом на 27.11.2025р. загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за договором №20426 від 03.10.2024р. становить 29400,00 грн. - заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом, нарахованими за період з 03.10.2024р. по 27.11.2025р.).

Відповідно до Витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://procent.com.ua, виданого ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ», для укладення електронного кредитного договору №20426 від 03.10.2024р. сторони вчинили дії в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ».

Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ», передбачені всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом.

Згідно зі статтями 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі №732/670/19.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статей 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу вимог статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно частини другої статті 1050 ЦК України встановлено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Положенням статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами частини 1статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Проте відповідачкою на даний час зобов`язання щодо погашення вказаної заборгованості за кредитним договором не виконуються.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконала, що виявилося у несплаті нарахованих процентів у розмірі 29400,00 гривень за період з 03.10.2024р. по 27.11.2025р., які нараховані відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 1,0 % за кожен день користування кредитом (365,0 % річних), що стало наслідком звернення ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ», в якості кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Враховуючи, що відповідачкою не виконано грошове зобов`язання в строки, передбачені умовами договору, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки на його користь суми заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 29400,00 грн. за вищевказаний період обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню.

Представник позивача при зверненні до суду також просить стягнути з відповідачки понесені ним судові витрати, а саме: 2422,40 грн. судового збору та 10000 гривень витрат на правову допомогу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. за правилами ст.141 ЦПК України, покладаються на відповідачку.

Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень, суд зазначає таке:

Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Зі змісту ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України вбачається, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Судом встановлено, що 03.06.2024р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір про надання юридичних послуг №03/06/2024, у зв`язку з чим ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» було понесено відповідні витрати для звернення до суду, що підтверджено платіжною інструкцією №3403 від 30.09.2025 р.

На підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень позивачем надано акт приймання-передачі від 30.09.2025р. наданих послуг №73 до договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024р. та витяг з реєстру №1 до акту приймання-передачі від 30.04.2025р. наданих послуг №73 до договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024р., відповідно до яких вартість послуг, які надавались складається з наступного: складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Кредитним договором №20426 від 03.10.2024р. (9000,00 грн.) та клопотання про витребування доказів (1000 гривень). Тобто загальна сума понесених витрат за надані послуги адвоката становить 10000 гривень.

Зважаючи на те, що суд задовольнив позовні вимоги позивача повністю, приймаючи до уваги відсутність заяв відповідачки про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає за доцільне стягнути із відповідачки на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 511, 525, 526, 536, 553, 554, 651, 1054, 1055 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОЦЕНТ» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» «ПРОЦЕНТ» (03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 4, ) заборгованість за Кредитним договором №20426 від 03.10.2024р. за період з 03.10.2024р. по 27.11.2025р. в сумі 29400,00 грн. (заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» «ПРОЦЕНТ» (04112, м. Київ, вул. Дегтярівська,48, ) 2422 грн. 40 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» «ПРОЦЕНТ» (04112, м. Київ, вул. Дегтярівська,48, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 (десять тисяч) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК