Справа №639/9140/25
Провадження №2/639/579/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Яременко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу № 639/9140/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новобаварського районного суду міста Харкова перебуває вищезазначена цивільна справа.

Від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, згідно якого просив суд

Витребувати у позивача оригінали документів, а саме кредитного договору №18905-05/2025 з додатками, договору факторингу №29072025 від 29.07.2025, Акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №29072025 від 29.07.2025, платіжної інструкції згідно Договору факторингу №29072025 від 29.07.2025, реєстру боржників до договору факторингу №29072025 від 29.07.2025, кредитного договору №71743539 з додатками, договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, Додаткової угоди №8 від 26.08.2025 до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, Акту прийому-передачі Реєстру Боржників №14 за договором факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, платіжної інструкції згідно Реєстру Боржників №14 за договором факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, Реєстру Боржників №14 від 26.08.2025 до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, кредитного договору №103345115 з додатками (електронний оригінал знаходиться у Позивача); первинний бухгалтерський документ - підтвердження перерахування коштів за кредитним договором №103345115; розрахунку заборгованості від первісного кредитора за кредитним договором №103345115, Договору факторингу №28072025 від 28 липня 2025 року, Додаткової угоди №1 до договору факторингу №28072025 від 28 липня 2025 року, акту прийому-передачі Реєстру Боржників №3 за договором факторингу№28072025 від 28 липня 2025 року, платіжної інструкції згідно договору факторингу №28072025 від 28 липня 2025 року, Реєстру боржників №3 від 28 липня 2025 до договору факторингу №28072025 від 28 липня 2025 року.

Сторони в судове засідання не з?явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Згідно ст 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутностті нез?явившихся сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 03 грудня 2025 року до Новобаварського районного суду міста Харкова з позовною заявою звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не згоден з умовами кредитних договорів, у тому числі з нарахованими відсотками та неустойкою до моменту укладання Договору при подачі заявки; подальшого укладення Сторонами кредитного договору у письмовій формі на конкретних умовах; фактичної видачі Відповідачу кредиту у вказану дати та у вказаному розмірі.

В силу положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачаєтсья зі ст.77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст.78 ЦПК України, яка регламентує допустимість доказів, установлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах 2, 3 ст. 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи ,які він може спростувати; 3) підстави,з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

При цьому, суд зважає на те, що відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 100 ЦПК України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що надані позивачем до матеріалів справи докази оформлені належним чином, подані у розбірливому вигляді.

Крім того, суд враховує, що надані до матеріалів справи договори підписані сторонами електронним цифровим підписом.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Аналіз наведених положень дає підстави стверджувати, що однією з основних характеристик окремого доказу є його належність, яка відображає зв`язок доказового матеріалу з предметом спору та його здатність впливати на вирішення справи по суті. Водночас належність доказу не презюмується, а має бути доведена стороною, яка на нього посилається, у тому числі при поданні клопотання про витребування доказів.

Крім цього, суд бере до уваги, що положення ст. 95 ЦПК України не вимагають від сторони подавати виключно оригінали доказів - достатньо подати належним чином засвідчені копії, які не викликають сумнівів у достовірності.

У випадку, якщо інша сторона сумнівається в достовірності копії, вона має право заявити про це та обґрунтувати такі сумніви. Натомість в наданих суду матеріалах відсутні будь-які вказівки на підробку чи фальсифікацію доказів, про зазначені факти також не повідомлялося в клопотанні про витребування доказів.

Питання відповідності умов договору оцінюється в межах дослідження доказів по суті спору, і саме по собі не створює обов`язку суду витребувати оригінали, якщо не надано підстав для сумніву в достовірності копій.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про витребуванння доказів.

Керуючись статтями 84, 260, 261, 353-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Труханович