Справа № 751/8695/25
Провадження № 2/750/635/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Слісаря А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2025 року ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики.

В обґрунтування позову зазначив, що між ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено договір позики № 150364 від 06.03.2020 в електронній формі, у зв`язку з чим йому було перераховано кошти у сумі 5000 грн., на умовах строковості, поворотності та оплатності. Відповідач свої грошові зобов`язання не виконував належним чином, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 24669,50 грн, з яких: 5000 грн заборгованість за позикою; 19669,50 грн, заборгованість по процентам та комісії за користування позикою.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Судова повістка отримана нею особисто 09 грудня 2025 року.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» було організовано сервіс з надання онлайн позик (https://cashinsky.ua), який забезпечував надання грошових коштів у позику з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом укладення з клієнтами електронних договорів позики. Надання клієнтом-позичальником відповіді про прийняття (акцепт) пропозиції, тобто пропозиції ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» укласти електронний договір позики (оферти), здійснюється в декілька кроків шляхом вчинення певних дій. ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» (ТМ "ФОНДІ") є компанією , що мала право на надання платіжних послуг.

06 березня 2020 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики № 150364 відповідно до якого Позикодавець надає Позичальнику позику, а Позичальник зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов Договору, в національній грошовій одиниці України гривні, в сумі 5000,00 грн. Відповідно до п.4.1 Позичальник зобов`язується повністю повернути Позикодавцю суму отриманої позики та виконати всі інші зобов`язання, встановлені Договором, не пізніше 04 квітня 2020 р (а.с.5-8)

Відповідно до умов договору позики, стандартна процентна ставка становить 0,01 % в день, підвищена процентна ставка у випадку прострочення терміну платежу становить 3,0%.

Того ж дня Позивач за допомогою одноразового ідентифікатора підписав паспорт позики, який містить аналогічні умови кредитування (а.с.10-12).

На підставі договору №04/08-17-ПК від 04.08.2017 року ТОВ «ФК «ЕЛАЕНС» (ТМ "ФОНДІ") надавало ТОВ "ФК "ГЕЛЕКСІ" послуги з переказу фізичним особам грошових коштів, без відкриття рахунку. Відповідно до змісту довідки наданої платіжним оператором, у результаті платіжної операції на картковий рахунок Позичальника, було успішно перераховано кошти у сумі 5000 грн (а.с. 19,20).

Відповідач не виконує свої грошові зобов`язання належним чином, довготривалий строк.

Згідно з розрахунком позивача, заборгованість відповідача перед позивачем на дату подання позову складає 24669,50 грн, з яких: 5000 грн заборгованість за позикою; 19669,50 грн, заборгованість по процентам та комісії за користування позикою (а.с.13-16).

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Факт укладення кредитного договору, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК Україн позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Вказаним Договором позики позичальник зобов`язався повернути отримані грошові кошти, сплатити проценти та комісію.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідач усунувся від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом, відсотками.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Тому, суд погоджується з вимогою про стягнення заборгованості за сумою кредиту у розмірі 5000,00 грн.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості за відсотками та комісією на суму 19669,50 грн суд зазначає наступне.

За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Отже, за приписом зазначеної статті нарахування процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку користування кредитом та у розмірі встановленому договором.

Відповідно до правового висновку, який міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18), після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору відповідачу було надано позику строком до 04 квітня 2020 року, зі сплатою відсотків за кожен день у розмірі 0,01%.

Суд вважає за необхідне застосувати вказаний правовий висновок Верховного Суду і до правовідносин, що склались по кредитному договору № 150364 та стягнути з відповідача на користь позивача відсотки в розмірі 1609,50 грн, які нараховані станом на 04.04.2020 відповідно до розрахунку заборгованості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 150364 від 06.03.2020 в сумі 6609,50 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту та 1609,50 грн заборгованість за відсотками, що також підтверджується графіком платежів до Договору (а.с.9)

Отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи.

Стороною позивача заявлено до відшкодування 5000,00 грн. витрат на професійну правову допомогу.

На підтвердження понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу надано копію договору про надання правничої допомоги від 09.07.2025, укладеного між позивачем та адвокатом Рудзей Юрієм Володимировичем, предметом якого є надання правничої допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 1.2 Договору є перелік видів правничої допомоги (а.с.22).

Згідно положень п. 1.7 даного договору розмір гонорару адвоката визначається за домовленістю сторін та відображається у актах приймання-передачі наданих послуг.

Згідно акту № 638 від 09.07.2025 наданих послуг правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги від 09.07.2024 ТОВ "ФК "ГЕЛЕКСІ" та адвокат Рудзей Ю.В. підтверджують надання правничої допомоги у справі за позовом ТОВ "ФК "ГЕЛЕКСІ" до відповідача всього надано 3 послуги, на які витрачено час: 5 год, вартість наданих послуг 1000 гр. та 3000 грн. на загальну суму 5000,00 грн (а.с.17).

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 6609,50 гривень, що становить 26,79 % від заявленої суми позовних вимог, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню витрати на правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1339,50 грн.

Також, з Відповідача необхідно стягнути на корить Позивача судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 648,96 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 279, 289, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ГЕЛЕКСІ» (місцезнаходження юридичної адреси: вулиця В`ячеслава Липинського, будинок 10/1, місто Київ, 01054, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ГЕЛЕКСІ», заборгованість за договором позики № 150364 від 06.03.2020 року в сумі 6609 гривні 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ГЕЛЕКСІ» відшкодування сплаченого при подачі позову судового збору у розмірі 648 гривень 96 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ГЕЛЕКСІ» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1339 гривні 50 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Слісар