Провадження № 2-о/686/24/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

за участю секретаря судового засідання Цибульської Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

23 червня 2025 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 травня 2019 року Канівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 54, зазначивши заінтересованою особою ОСОБА_2 .

Заявниця вказала, що від шлюбу вона та ОСОБА_2 мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 зазначає, що шлюбні відносини між нею та ОСОБА_2 припинені, спільне господарство не ведуть, відповідач відбуває покарання та перебуває у ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор». Причиною розірвання шлюбу стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні стосунки та побудову сім`ю. Вважає, що сім`я з ОСОБА_2 розпалась остаточно і не може бути відновлена, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб.

Ухвалою судді від 27 червня 2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в окремому провадженні з викликом сторін.

07 липня 2025 року представник заявниці ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи у його та заявниці відсутності, вимоги заяви про розірвання шлюбу підтримав та просив суд повернути зайво сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 20 листопада 2025 року суд доручив адміністрації ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)» в порядку ч. 7 ст. 130 ЦПК України виконати наступні дії: вручити під розписку заінтересованій особі ОСОБА_2 повістку про час та місце розгляду справи; відібрати у ОСОБА_2 письмові пояснення щодо заявлених ОСОБА_1 вимог, а саме: чи підтримує він вимоги про розірвання шлюбу, чи потребує строк на примирення; з`ясувати, чи бажає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (подавши до суду відповідне клопотання або повідомлення) або вважає за можливе справу розглядати без його участі в судовому засіданні з ухваленням рішення суду.

18 лютого 2026 року до суду надійшла заява заінтересованої особи ОСОБА_2 , у якій він погоджується з вимогами дружини про розірвання шлюбу та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом об`єктивно встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11.05.2019 року Канівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 54, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу у сторін є малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час ОСОБА_2 відбуває покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років в ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)».

ОСОБА_1 звернувшись до суду із заявою про розірвання шлюбу зазначила, що її відносини із ОСОБА_2 останнім часом погіршились, втратилось почуття кохання, любові, взаєморозуміння і довіри, їх погляди на життя та суспільні цінності почали кардинально відрізнятись, шлюб став формальним.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі.

Згідно частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

За приписом частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідності до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною третьою статті 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в заяві, через різні погляди на життя, призначення сім`ї, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, та оскільки приписи сімейного законодавства не передбачають можливість примушування жінки або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний, тому заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Також встановлено, що ОСОБА_1 при зверненні до суду з заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу сплатила судовий збір у розмірі 2 725 грн. 20 коп., проте згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження встановлено ставку судового збору - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 2025 рік становило 605 грн. 60 коп.

Отже, заявниці ОСОБА_1 слід повернути зайво сплачений судовий збір у розмірі 2 119 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 223, 259, 263-265, 293, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву задоволити.

Шлюб, зареєстрований 11 травня 2019 року Канівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 54, між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , розірвати.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 2 119 грн. 60 коп. зайво сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбуває покарання у Державній установі «Менська виправна колонія (№ 91)» (Чернігівська область, Корюківський район, смт. Макошине, пров. Дружби, буд. 5).

Повне рішення суду складено 23 лютого 2026 року.

Суддя О.М. Палінчак