ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 643/4158/18

провадження № 61-2843св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М.,

суддів: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Сердюка В. В., Ситнік О. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чорний Геннадій Олексійович, на постанову Полтавського апеляційного суду

від 17 жовтня 2023 року у складі суддів Бутенко С. Б., Одринської Т. В., Панченка О. О.

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Позов мотивовано тим, що 24 грудня 1993 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, від якого вони мають двох дітей: повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітню дочку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в результаті призвело до фактичного припинення між ними подружніх відносин, а тому починаючи з грудня 2017 року сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. На час подання до суду вказаного позову відповідач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу.

Під час спільного проживання, в період шлюбу, ними було придбано однокімнатну квартиру житловою площею 15.2 кв. м, загальною площею

39.3 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_1 , а також автомобіль марки Chery Amulet, 2007 року випуску, заводський номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було зареєстровано у ВРЕВ №1 при Головному управлінні Міністерств внутрішніх справ України в Харківській області 20 грудня

2007 року на ім`я ОСОБА_1 .

Позивач зазначила, що придбаним у шлюбі автомобілем марки Chery Amulet, 2007 року випуску, постійно користувався відповідач і на цей час він також знаходиться у його користуванні.

Оскільки варіантів поділу однокімнатної квартири немає та її проживання у квартирі з відповідачем є неможливим, а автомобіль є неподільною річчю, яким користується відповідач, просила суд визнати за нею право власності на однокімнатну квартиру житловою площею 15.2 кв. м, загальною площею 39.3 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_1 - право власності на автомобіль марки Chery Amulet, 2007 року випуску, заводський номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, враховуючи, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, а позивачем заявлені вимоги про визнання права власності за позивачем спірної квартири в цілому та права власності спірного автомобіля за відповідачем, дійшов висновку, що у викладеній в позові редакції позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 вересня

2021 року змінено та викладено мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Московського районного суду м. Харкова

від 30 вересня 2021 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи мотиви відмови у задоволенні позову, зазначив, що оскільки позивач ОСОБА_2 заявила вимоги про визнання за нею права власності на однокімнатну квартиру в АДРЕСА_1 та визнання за відповідачем ОСОБА_1 права власності на автомобіль Chery Amulet, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 в порядку поділу спільного майна подружжя, що передбачає припинення права іншого співвласника на частку у спірному майні, проте у порушення вимог частин четвертої, п`ятої статті 71 СК України, частини другої статті 364, статті 365 ЦК України своєї згоди на одержання грошової компенсації її частки у праві власності на спірний автомобіль та її стягнення з відповідача в установленому законом порядку не заявила, підстав для припинення права відповідача ОСОБА_1 на частку у спірній квартирі не довела, відповідної грошової компенсації вартості його частки у квартирі на депозитний рахунок суду не внесла, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

26 лютого 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чорний Г. О., засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року та залишити в силі рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2021 року.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Підставою касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції заявник зазначає, що розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 , не повідомленого про місце, дату і час судового засідання. Відповідач взагалі не знав про перегляд цієї судової справи Полтавським апеляційним судом, не отримував копій апеляційної скарги, ухвали про відкриття апеляційного провадження та жодних судових повідомлень про час та місце судових засідань (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України).

Матеріали справи не містять жодних доказів отримання ОСОБА_1 судових повісток та процесуальних документів під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

З 24 лютого 2024 року він, будучи військовослужбовцем, виконує бойові завдання у складі підрозділів Збройних Сил України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається також на те, що позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи (підпункт «б» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Аргументи інших учасників справи

26 серпня 2024 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Багмат П. Д., в якому вона просить залишити без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_1 та залишити без змін постанову Полтавського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 21 червня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року, витребувано справу із суду першої інстанції.

У липня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2026 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Позиція Верховного Суду

Касаційне провадження в справі відкрито з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вивчив матеріали справи, перевірив доводи касаційної скарги та виснував, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права

Верховний Суд, оцінюючи доводи касаційної скарги, першочергово надає оцінку доводам щодо порушення судом норм процесуального права, які згідно з частиною першою статті 411 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення з направленням справи на новий розгляд.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Конституційний Суд України в Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що належний перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1. пункту 3 мотивувальної частини).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, становить фундаментальний принцип, та має на увазі зокрема право на «усне слухання». При цьому право на публічний розгляд було б позбавлене сенсу, якщо сторона у справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість брати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (Trudov v. Russia, № 43330/09,

§ 24, 27, рішення від 13 грудня 2011 року).

Відповідно до вимог частин першої та третьої статті 359 ЦПК України, про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу. В ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи. Якщо разом з апеляційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття апеляційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Статтею 361 ЦПК України передбачено, що разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції надсилає копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів учасникам справи.

Згідно з частиною першою статті 360 ЦПК України, учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу (частина третя статті 368 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання вважається днем вручення судового рішення за умови, що судова кореспонденція надіслана за адресою місця проживання чи місця перебування особи, повідомленою цією особою суду або зареєстрованою у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 листопада 2021 року позивач ОСОБА_2 звернулась до Харківського апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2021 року.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 листопада 2021 року для розгляду вказаної скарги визначено склад суду: головуючий суддя Хорошевський О. М., судді - Маміна О. В., Яцина В. Б.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2021 року.

На підставі Розпоряджень керівника Харківського апеляційного суду

від 14 лютого 2022 року та від 21 лютого 2022 року, у зв`язку із закінченням повноважень судді Хорошевського О. М. та відсутністю судді Яцини В. Б. здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та визначено склад суду: головуючий суддя Бурлака І. В., судді Котелевець А. В., Тичкова О. Ю.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 лютого 2022 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду та призначено справу до розгляду на 17 травня 2022 року.

Відомості щодо отримання вказаної ухвали відповідачем відсутні.

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні`від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого

2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому продовжений і триває досі.

Розпорядженням Верховного Суду від 25 березня 2022 року № 14/0/9-22

«Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23 січня 2023 року справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 вересня 2021 року прийнято до провадження та призначено до розгляду в Полтавському апеляційному суді на 30 травня

2023 року.

Відомості щодо направлення судом та отримання відповідачем зазначеної ухвали в матеріалах справи відсутні.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 19 травня 2023 року справу прийнято до провадження іншого складу суду (на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 15 травня 2023 року), призначено до розгляду в приміщенні апеляційного суду з повідомленням учасників справи на 28 серпня 2023 року.

Відомості щодо отримання судової повістки на вказану дату відповідачем у матеріалах справи відсутні.

У зв`язку із неявкою сторін судове засідання, призначене на 28 серпня

2023 року не відбулось та відкладено на 17 жовтня 2023 року.

Судова повістка у судове засідання, призначене на 17 жовтня 2023 року, Полтавським апеляційним судом була направлена за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.28 Том 1) та повернулась з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»

(а.с.17 Том 2). Того ж дня апеляційним судом була розглянута справа по суті з ухваленням оскаржуваної постанови.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, відповідачем особисто була вказана інша адреса для листування, а саме: АДРЕСА_1 і така адреса зазначалась останнім весь час під час розгляду справи в суді першої інстанції, зокрема: у зустрічному позові (а.с. 79-84, а.с. 86-89 Том 1), договорі про надання правової допомоги від 09 листопада 2018 року (а.с. 93-94 Том 1), клопотанні про зупинення провадження у справі (а.с. 116-117 Том 1), та в усіх інших його заявах та клопотаннях, поданих у подальшому.

Матеріали справи не містять відомостей щодо направлення апеляційним судом судової кореспонденції за адресою місця проживання відповідача, яку він особисто повідомив під час розгляду справи в суді першої інстанції. Крім того, в матеріалах справи був номер мобільного телефону відповідача.

Однак, апеляційний суд не вжив всіх можливих заходів повідомлення відповідача щодо розгляду справи, та за наявності єдиної повернутої на адресу Полтавського апеляційного суду судової повістки з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», направленої за місцем реєстрації відповідача за наявності повідомленої останнім іншої адреси для листування, 17 жовтня 2023 року ухвалив рішення по суті спору.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідач є військовослужбовцем та з 13 липня 2023 року проходить військову службу в лавах Збройних Сил України. З огляду на наявність у матеріалах справи довідки про його статус військовозобов`язаного (а.с.142 Том 1), апеляційний суд мав об`єктивні підстави припускати його можливе перебування на військовій службі на час розгляду справи, що є істотною обставиною для вирішення питання належного повідомлення.

За таких обставин ОСОБА_1 не можна вважати належним чином повідомленим про розгляд справи судом апеляційної інстанції.

У даній справі апеляційний суд направив судову повістку відповідачу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, в той час, коли останній повідомив іншу адресу для листування. Повернення поштового відправлення із відміткою «адресат відсутній за місцем проживання» не може вважатися належним повідомленням у розумінні статті 128 ЦПК України, оскільки така відмітка була здійснена щодо адреси, яка не відповідає критеріям, визначеним процесуальним законом.

Отже, застосування апеляційним судом пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України є необґрунтованим, оскільки у цій справі відсутня умова для застосування зазначеної норми - неповідомлення відповідачем суду іншої адреси. За відсутності такої умови повернення поштового відправлення з відміткою про відсутність адресата не породжує правових наслідків у вигляді визнання судового повідомлення врученим.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15 травня 2008 року в справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Суд апеляційної інстанції порушив право ОСОБА_1 знати про судове провадження відносно нього, на доведення переконливості своїх заперечень проти позову, позбавив можливості реалізувати процесуальні права, що є порушенням права на доступ до правосуддя та статті 6 Конвенції, а, отже, є обов`язковою підставою скасування постанови апеляційного суду із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Такі ж висновки наведені в постановах Верховного Суду від 26 травня 2021 року в справі № 618/398/20, від 25 квітня 2018 року в справі № 295/5011/15-ц.

Право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України та статтею 6 Конвенції. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення. Загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи та хід її розгляду (постанова Верховного Суду від 07 березня 2024 року в справі № 240/17246/23, провадження № К/990/3166/24).

Такі принципи цивільного судочинства як відкритість інформації щодо справи, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі реалізуються, зокрема, шляхом надання особам, які беруть участь у справі, рівних процесуальних прав й обов`язків, до яких, зокрема, віднесено право знати про всі судові рішення, які ухвалюються в справі та стосуються їхніх інтересів, а також право давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення.

Верховний Суд виснує про наявність підстав для обов`язкового скасування рішення апеляційного суду, оскільки апеляційний суд розглянув справу за відсутності відповідача, щодо якого відсутні належні відомості про вручення йому судової повістки про дату, час та місце розгляду справи, а тому оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова Полтавського апеляційного суду

від 17 жовтня 2023 року - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Обґрунтованість інших доводів касаційної скарги не підлягають перевірці з огляду на встановлене Верховним Судом порушення апеляційним судом норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Відповідно до частини четвертої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Оскаржувана постанова апеляційного суду ухвалена з порушенням норм процесуального права, ОСОБА_1 обґрунтовує свою касаційну скаргу тим, що апеляційний суд не повідомив його про розгляд справи і ця обставина підтверджується матеріалами справи, це є обов`язковою підставою для скасування судового рішення з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цій справі судове рішення скасовується з передачею справи на новий розгляд, розподілу судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. М. Фаловська

Судді В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

О. М. Ситнік