Справа № 932/7257/25
Провадження № 2/204/547/26 р.
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю представника заявника ОСОБА_1

за участю заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Третя дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання разом із спадкоємцем, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року позивач подала до суду позовну заяву, в якій просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 на день смерті останньої. В обґрунтування позовних вимог вказано, що спадкове домоволодіння АДРЕСА_1 , складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 75 кв.м. (житлова площа 45,6 кв.м.), гаражу літ. Б, літньої кухні літ. В, сараю літ. Д, погребу з шийкою літ. Г, літнього душу літ. И, вбиральні літ. К, альтанки літ. Л, а також споруд і мостіння № 1-9, І. Згідно зі свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданим 13 грудня 1984 року виконкомом Красногвардійської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська на підставі рішення № 555/13 від 26.10.1984 р., вказане домоволодіння належало на праві власності ОСОБА_3 та було зареєстровано за нею в ДМБТІ в реєстрову книгу під № 433 за реєстром № 141. Спадкодавець ОСОБА_3 була матір`ю Позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 07.09.1964 р. (актовий запис № 1466). 21 березня 1987 року Позивачка уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », про що свідчить свідоцтво про укладання шлюбу серії НОМЕР_2 . 13 квітня 2023 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. за реєстром № 2-174, за яким усе належне їй майно, майнові права та обов`язки вона заповідала ОСОБА_2 . Вказаний заповіт був зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 70522564. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 травня 2025 року державний нотаріус Хилько Л.А. відмовила Позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що Позивачкою не було подано заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк до 06 березня 2025 року. Однак Позивачка вважає, що прийняла спадщину в силу закону, оскільки на день смерті матері постійно проживала разом із нею за місцем її реєстрації та фактичного знаходження майна. Факт спільного проживання та ведення спільного господарства можуть підтвердити свідки, а участь Позивачки у похованні та утриманні будинку підтверджується замовленням № 09-00033 від 07.09.2024 р. (ФОП ОСОБА_7 ) та документами КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування Одеський крематорій» від 09.09.2024 року.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовну заяву та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, раніше ним було надано заяву про розгляд справи без участі заявника, просив винести рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Вислухавши позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 13 грудня 1984 року виконкомом Красногвардійської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська (рішення № 555/13 від 26.10.1984 р.) домоволодіння АДРЕСА_1 належало ОСОБА_3 і було зареєстровано за нею в ДМБТІ в реєстрову книгу під № 433 за реєстром № 141.

ОСОБА_3 була матір`ю позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим Красногвардійським районним відділом РАЦС м. Дніпропетровська, актовий запис № 1466 від 07.09. 1964 року.

21 березня 1987 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_4 і змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », про що свідчить свідоцтво про укладання шлюбу НОМЕР_4 , видане 21.03.1087 року відділом РАЦС виконкому Ленінської райради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 345.

13 квітня 2023 року ОСОБА_3 склала заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. за реєстром № 2-174, де ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповідала ОСОБА_2 усе належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, а також ті майнові права та обов`язки, що належатимуть їй на день смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 , видане 09 вересня 2024 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 3579

Згідно спадкової справи №195/2025 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 до нотаріальної контори звернулася ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори від 29 травня 2025 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 . Оскільки, згідно паспорта громадянина України НОМЕР_6 , виданого Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 12.12.1997 року на ім`я ОСОБА_2 , заявниця не була зареєстрована разом із померлою ОСОБА_3 на день смерті останньої, та документи, що підтверджують факт прийняття спадщини заявницею спільним проживанням та реєстрацією зі спадкодавцем на день смерті спадкодавця, не надані.

Згідно акту про фактичне провадження за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що в період з січня 2024 року по вересень 2024 року фактично постійно мешкала ОСОБА_2 однією сім`єю разом з матір`ю ОСОБА_3 , 1934 року народження, яка потребувала догляду з боку її дочки ОСОБА_2 .

В судовому засідання було надано пояснення свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,, ОСОБА_10 , які підтвердили, що з 2024 року ОСОБА_2 проживала разом зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки їй потрібен був догляд та коли ОСОБА_3 померла, поховала її.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

На підставі наданих та досліджених у судовому засіданні доказів та, враховуючи, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 216, 317, 319, 328, 387-388 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 128, 141, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Третя дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання разом із спадкоємцем - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 на день смерті останньої.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Територіальна громада в особі Дніпровської міської ради ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26510514, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75.

Третя дніпровська державна нотаріальна контора ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 02890950, місцезнаходження: 49006, м. Дніпро, вул. Робоча, 22а.

Суддя В.В. Самсонова