Єдиний унікальний номер справи 754/3347/24
Номер провадження 2/333/73/26
УХВАЛА

22 січня 2026 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого судді секретаря судового засідання представника позивача адвоката представника відповідача адвоката Стоматова Е.Г. Бережної Д.О. Цимбалюка М.Г. Костинчука П.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про розірвання договору довічного утримання, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комунарського районного суду міста Запоріжжя є вищевказана цивільна справа.

01 квітня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Костинчука П.М. про закриття провадження у справі. В обґрунтування зазначено, що 25.02.2025 р. бувшим представником Позивача адвокатом М. Цимбалюком суду було надано доказ того, що Позивач померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Відповідачу також відомо про смерть Позивача 29.11.2024 р. Відповідно до частини четвертої статті 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до пункту 5 Договору обов`язок Відповідача щодо надання Позивачу довічного забезпечення був визначений у вигляді: забезпечення Позивача харчуванням, одягом, доглядом, допомогою та збереженням права Позивача на безкоштовне та довічне проживання у квартирі. Очевидно, що таким зобов`язанням Відповідача як боржника за Договором кореспондували відповідні права Позивача як кредитора за Договором: на отримання від Відповідача харчування, одягу, догляду, допомоги та безкоштовного та довічного проживання у квартирі. З наведеного випливає, що зобов`язання Відповідача перед Позивачем за Договором та, відповідно, права Позивача на їх отримання від Відповідача були нерозривно пов`язані з особою Позивача, а тому їх спадкування та правонаступництво в цьому випадку не допускаються. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. З наведеного випливає, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки враховуючи предмет заявлених позовних вимог, вказані правовідносини не допускають правонаступництва.

У підготовчому судовому засідання представник відповідача підтримав зазначене клопотання та просив його задовольнити з підстав зазначених в ньому.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача заперечував, щодо заявленого клопотання, зазначив, що зазначені правовідносини допускають правонаступництво тому відсутні підстави для закриття провадження по справі.

Розглянувши клопотання, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане 29 листопада 2024 року, Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1087.

У відповідності до заповіту від 23 лютого 2024 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бовбалан Н.Р., зареєстровано в реєстрі за № 898, ОСОБА_3 заповіла все своє майно своїй доньці ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (частина перша статті 55 ЦПК України).

У пункті 1 частини першої статті 251 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Провадження у справі зупиняється у такому випадку до залучення до участі у справі правонаступника (пункті 1 частини першої статті 253 ЦПК України).

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Основою процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному праві, яке настало після відкриття провадження у справі. Виходячи з цього, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав та обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 14-37цс20) вказано, що "суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами".

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України.

Відповідно до частини другої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За життя ОСОБА_3 подала позов до суду у якому просила розірвати договір довічного утримання.

Ухвалою Комунарський районний суд м. Запоріжжя від 10 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та визначено порядок її розгляду в загальному позовному провадженні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто після подачі позову, ОСОБА_3 померла.

Оскільки позов про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на квартиру за відчужувачем пред`явлено за життя ОСОБА_3 , факт смерті відчужувача до вирішення справи судом допускає правонаступництво у спірних правовідносинах, тому оспорюваний договір довічного утримання може бути розірвано.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 25 грудня 2013 року у справі № 6-142цс13, а також Верховний Суд у постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 759/14846/15-ц, у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 306/2548/14-ц., у постанові від 13.11.2020 у справі № 537/4882/17.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 251, ст. ст. 253, 255, 260, 261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Костинчука Павла Михайловича про закриття провадження у справі залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками розгляду справи.

Повний текст ухвали складено 23 січня 2026 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г.Стоматов