Провадження №: 6/755/33/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Лазоришин А.В.,

заявника/боржника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву боржника ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа виданого 12.09.2012 року у справі №2604/16052/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, заінтересовані особи: стягувач ОСОБА_2 , Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, -

у с т а н о в и в:

07.08.2025 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №2604/16052/2012 виданий 12.09.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від всіх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.07.2012 року та до повноліття дитини.

Вимоги заяви мотивовано тим, що зазначений вище виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні. Разом з цим, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.07.2022 року у справі №755/20764/21 припинений обов`язок батька по сплаті аліментів на користь матері дитини з 10.12.2021 року і з цього дня стягнуто аліменти з матері на користь батька на утримання доньки у розмірі частини від всіх її доходів до повноліття дитини. При цьому, жодного аліментного платежу матір дитини до теперішнього часу не здійснила. Стягувач з донькою не проживає, не піклується про неї, участі у вихованні не приймає, зазначеним вище рішення суду встановлено, що дитина перебуває на утриманні лише батька. Фактично сімейно-шлюбні відносини між батьками дитини припинились у 2014 році, але батько з самого народження доньки і по теперішній час приділяє увагу вихованню дитини, вихованням та утриманням доньки займається виключно батько. Мати дитиною не займалась, власного заробітку не мала і після розірвання шлюбу мати продовжувала проживати з донькою знаходячись на утриманні чоловіка. Стягувач участі в утриманні доньки не приймала, займалась влаштуванням власного особистого життя, тому з 2012 року і по теперішній час саме батько займався дитиною та забезпечував її усім необхідним. З народження і по теперішній час дитина перебуває на утриманні батька та проживає із ним, а тому несправедливою є сплата аліментів на користь матері, яка покинула доньку. Проживання дитини з батьком та її утримання саме батьком виключає наявність обов`язку у батька сплачувати аліменти на користь матері дитини. Коли ОСОБА_2 у 2012 році подала позов про стягнення аліментів, батьком дитини було подано зустрічний позов про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів з матері. Оскільки матір дитини не могла заперечувати факти викладені у зустрічному позові, сторони домовились про те, що батько буде утримувати доньку та її матір, а остання не буде вчиняти дій щодо стягнення аліментів з батька в судовому або примусовому порядку, але матір дитини таємно від батька отримала судове рішення про стягнення аліментів. Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення. Дитина з народження перебуває на повному утиранні батька, проживає разом із ним і за таких обставин сплата аліментів матері дитини втрачає сенс.

В судовому засіданні боржник підтримав вимоги своєї заяви, просить визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню та додатково зазначає, що донька проживає разом із ним та знаходиться на його утриманні, а тому боржник не має обов`язку сплачувати аліменти на користь матері дитини, яка доньку не утримує та не приймає участі у її вихованні. Стягувачка проживає в росії, виїхала туди під час війни як громадянка України, і за наявною у боржника інформацією змінила громадянство та вже є громадянкою росії. Крім того, державний виконавець невірно нарахував розмір аліментів.

Інші учасники справи та/або їх представники в судове засідання не з`явились.

Суд, вивчивши зміст заяви боржника про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та додатки до неї, вислухавши пояснення боржника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені у ст. 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30.08.2012 року у справі №2604/16052/2012 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.07.2012 року і до повноліття дитини.

Частиною 4 ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.07.2022 року у справі №755/20764/21, зокрема, припинено з 10.12.2021 року стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначені згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30.08.2012 року (справа №2604/16052/2012).

Із поданого до суду розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 18.12.2024 року убачається, що на виконання зазначеного рішення суду від 25.07.2022 року, державний виконавець з 10.12.2021 року не здійснював нарахувань та стягнень аліментів з ОСОБА_1 , водночас до 10.12.2021 року боржник має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 157296,13 грн.

Суд не приймає до уваги посилання боржника на те, що державним виконавцем неправильно обраховано суму заборгованості, оскільки питання правильності здійсненого державним виконавцем розрахунку заборгованості не є предметом розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню і у разі якщо боржник не погоджується із розміром визначеного боргу та порядком його обрахування, останній має право звернутись до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця в порядку, передбаченому Розділом VII ЦПК України щодо судового контролю за виконанням судових рішень.

Згідно розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації №604 від 04.08.2021 року, визначене місце проживання дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 .

Згідно довідки ЖЕД-404 м. Києва від 21.05.2025 року, ОСОБА_3 з 2014 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Також в матеріалах справи наявний Акт від 21.05.2025 року згідно якого троє сусідів підтверджують, що ОСОБА_3 з 2014 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ураховуючи положення ч. 4 ст. 273 ЦПК України питання щодо зміни обставин, які впливають на визначення строків стягнення аліментів, припинення їх стягнення чи звільнення від їх сплати, мають вирішуватись у позовному провадженні, а не шляхом подання заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, якщо боржник вважає, що він має право на звільнення від сплати аліментів й за іншими періодами ніж визначено рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.07.2022 року у справі №755/20764/21, він має право звернутись до суду з іншим позовом про звільнення його від сплати аліментів за інші періоди надавши докази проживання дитини разом із ним у такі інші періоди.

За наведеними боржником підставами для звільнення від сплати аліментів, які полягають у тому, що насправді дитина проживала із батьком та знаходилась на його утриманні, законом передбачене звернення до суду із позовом, а не із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 259-261, 273, 353, 355, 432 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа виданого 12.09.2012 року у справі №2604/16052/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 23.01.2026 року.

Суддя -