Справа № 202/7633/25
Провадження № 2/202/820/2026
26 січня 2026 року м. Дніпро
Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі судді Михальченко А.О.,
секретар судового засідання Пономаренко О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 202/7633/25
про поділ майна та припинення права на частку у спільному майні,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
05.08.2025, через підсистему «Електронний суд», адвокат Прокопцев Сергій Вікторович, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з вказаним позовом, який згодом уточнив та мотивував тим, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14.10.1992, реєстровий № 2-2610, належить частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Інша частка за вищевказаною адресою належить ОСОБА_2 на підставі рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 13.06.2008 у справі №2-3794-08.
Згідно з висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами може бути поділений на два новоутворених об`єкта нерухомого майна:
- об`єкт один: житловий будинок А-1 загальною площею 74,0 кв.м, житловою площею 38,0 кв.м, сарай Б, сарай, гараж Д, душ, вбиральня Е, колонка К, паркан №1. Цей об`єкт перебуває в користуванні ОСОБА_1
- об`єкт два: житловий будинок А-1 загальною площею 55,7 кв.м, житловою площею 22,4 кв.м, альтанка В, льох Г, гараж З, який перебуває у користуванні ОСОБА_2 .
Таким чином, фактично частка ОСОБА_1 збільшилась і складає не 1/2 (одну другу) частку, а 57/100 (п`ятдесят сім сотих) часток, а частка ОСОБА_2 складає 43/100 (сорок три сотих) часток, що підтверджується Висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна техніка ОСОБА_3 .
На підставі Висновку від 21.07.2025 ринкова вартість 1/2 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , становить 137 790,00 грн., тобто вартість 7/100 (семи сотих) часток становить 19 290,60 грн.
Позивач намагався домовитись з відповідачем стосовно укладення договору поділу, проте у зв`язку із воєнним станом, евакуацією із Донецької області, відповідач ухиляється від укладення договору поділу нерухомого майна або надання згоди на поділ, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду на просить припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на 57 / 100 (п`ятдесят сім сотих) часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок А-1 загальною площею 74,0 кв.м, житловою площею 38,0 кв.м, сарай Б; сарай, гараж Д; душ, вбиральня Е; колонка К; паркан №1, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , як самостійний об`єкт нерухомості (одиницю) за типом майна житловий будинок; стягнути зі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) 19 290,60 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто грн. 60 коп.) в якості компенсації 7/100 (семи сотих) часток житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
11.08.2025 по справі відкрите загальне позовне провадження, призначене підготовче засідання та відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов.
Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав.
11.09.2025 підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті.
Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, натомість в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без їх участі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у відповідності до ч. 11 ст.128 ЦПК України, а саме через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки його зареєстрованим місцем проживання є тимчасово окупована територія, а саме м. Донецьк.
Приписами ч.1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача, оскільки про дату, час і місце розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
20.11.2025 Позивач зробив заяву, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Власником іншої частка вказаного житлового будинку є ОСОБА_2 , яка належить йому на підставі рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 13.06.2008 у справі №2-3794-08. Право власності зареєстроване у КП БТІ м. Слов`янська Донецької області 30.10.2008 за №25235662, що підтверджено копією судового рішення та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.
Отже, у розумінні ст.356 ЦК України, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 володіють житловим будинок АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності.
Згідно відомостей про складові частини об`єкта нерухомого майна, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та технічному паспорті, до складу домоволодіння входять: житловий будинок А-1, загальною площею 129,7 кв.м., житловою площею 60,4 к.в.м, сарай літ. Б, літня кухня літ. В., сарай, льох Д, вбиральні Ж,Е, гараж літ. З, теплиця літ. К, льох, літ. Г.
Згідно з висновком експерта щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами може бути поділений на два новоутворених об`єкта нерухомого майна:
- об`єкт один: житловий будинок А-1 загальною площею 74,0 кв.м, житловою площею 38,0 кв.м, сарай Б, сарай, гараж Д, душ, вбиральня Е, колонка К, паркан №1. Цей об`єкт перебуває в користуванні ОСОБА_1
- об`єкт два: житловий будинок А-1 загальною площею 55,7 кв.м, житловою площею 22,4 кв.м, альтанка В, льох Г, гараж З, який перебуває у користуванні ОСОБА_2 .
Таким чином, фактично частка ОСОБА_1 збільшується і складає не 1/2 (одну другу) частку, а 57/100 (п`ятдесят сім сотих) часток, а частка ОСОБА_2 зменшується та складає 43/100 (сорок три сотих) часток, що підтверджується Висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна техніка ОСОБА_3 .
На підставі Висновку від 21.07.2025 ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , становить 275 580 грн., тобто вартість 7/100 (семи сотих) часток становить 19 290,60 грн.
Таким чином, у висновку експерта зазначено розмір часток співвласників по варіанту поділу та розмір компенсації співвласників, частка якого після поділу буде меншою за його ідеальну частку.
Сторона позивача просить суд поділити будинок за запропонованим експертом варіантом.
Сторона відповідача жодних пояснень стосовно варіанту поділу будинку в натурі суду не навела, своєї позиції не висловила.
Згідно з частинами першою, другою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
За правилами частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.
Згідно зі статтею 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт.
Відповідно до статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Зі змісту вказаної статті випливає, що право кожного із співвласників пов`язується з часткою у праві спільної власності, і кожен із співвласників є власником не певної частини майна, а всього спільного майна у цілому.
Відповідно до частин першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Частиною третьою статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.
Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.
Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Питання щодо поділу майна, що є у спільній частковій власності, врегульовано статтею 367 ЦК України, відповідно до якої майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.
Верховний Суд України у постанові від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13 дійшов висновку, що у разі виділу співвласник отримує свою частку в майні в натурі й вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності в разі поділу (стаття 367 ЦК України), спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників.
При цьому необхідно враховувати, що після поділу майна, що є у спільній частковій власності (в порядку статтею 367 ЦК України), так і після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України (у разі, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам) право спільної часткової власності припиняється, кожному із співвласників має бути визначена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Таким чином, суд повинен зазначити в рішенні, яка частка із спірного майна надається позивачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача.
Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2023 року у справі № 571/160/19 (провадження 61-5341св23).
Оскільки суду не надано доказів, що сторони досягли у досудовому порядку згоди стосовно поділу спірного домоволодіння, враховуючи згоду позивача на запропонований експертом варіант такого поділу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та поділити спірне домоволодіння, згідно висновку експерта.
Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що варіант розподілу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами домоволодіння між співвласниками максимально наближений до рівності часток та найбільше відповідає інтересам сторін, оскільки спірне нерухоме майно фактично вже поділено та використовується сторонами й суду не надано доказів, що поділ потребує виконання складних робіт з переобладнання.
Так, відповідно до висновку експерта у користування ОСОБА_1 виділяється об`єкт один: житловий будинок А-1 загальною площею 74,0 кв.м, житловою площею 38,0 кв.м, сарай Б, сарай, гараж Д, душ, вбиральня Е, колонка К, паркан №1, що складає 57/100 часток домоволодіння, який вже фактично перебуває в користуванні ОСОБА_1 .
Відповідачу ОСОБА_2 у користування виділяється об`єкт два: житловий будинок А-1 загальною площею 55,7 кв.м, житловою площею 22,4 кв.м, альтанка В, льох Г, гараж З, що складає 43/100 часток домоволодіння, який фактично перебуває у його користуванні.
Враховуючи викладене позовні вимоги в частині поділу майна в натурі підлягають задоволенню, а право спільної часткової власності припиненню.
У постанові Верховного Суду від 26 липня 2023 року у справі № 201/1346/18 (провадження № 61-7308св22) зазначено, що «системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 367, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ (виділ частки) будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася».
З висновку експерта судом встановлено, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , становить 275 580 грн., тобто вартість 7/100 (семи сотих) часток становить 19 290,60 грн.
Таким чином, сума у розмірі 19 290,60 грн визначається судом як грошова компенсація на користь співвласника 43/100 частини домоволодіння ( ОСОБА_2 )
Ураховуючи викладене, а також те, що рівнозначне виділення частки домоволодіння неможливе (невідповідність загальної площі будинку площам співвласників згідно з частками і загальним плануванням будинку), наведений експертом варіант передбачає сплату компенсації за відступ від рівності часток, яка дорівнює 19 290 грн 60 коп., суд приходить до висновку, що вона підлягає стягненню з позивача на користь ОСОБА_2 .
Керуючись ст.ст.10,12,13, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд
виділити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) житловий будинок А-1, загальною площею 74,0 кв.м, житловою площею 38,0 кв.м, сарай Б, сарай, гараж Д, душ, вбиральня Е, колонка К, паркан №1, що складає 57/100 часток домоволодіння.
виділити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) житловий будинок А-1, загальною площею 55,7 кв.м, житловою площею 22,4 кв.м, альтанка В, льох Г, гараж З, що складає 43/100 часток домоволодіння.
Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) компенсацію за відступ від ідеальної частки під час поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 19 290 грн 60 коп. (дев`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто грн 60 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м. Дніпра за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суддя склала 26.01.2026.

Суддя АНАСТАСІЯ МИХАЛЬЧЕНКО