Справа № 466/1065/26
Провадження № 2-с/466/15/26
У Х В А Л А

25 лютого 2026року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Свірідової В.В.

секретаря судового засідання Солиган М.Р.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 25 лютого 2026 року про самовідвід у справі №466/1065/26, 2-с/466/15/26,-

встановив:

24.02.2026 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, судді Свірідовій В.В. передано заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №466/1065/26, 2-н/466/174/26.

Головуючий суддя по справі Свірідова В.В. заявила самовідвід по розгляду даної справи.

В обґрунтування самовідводу зазначає, що протоколом зборів суддів Шевченківського районного суду м. Львова №14 від 26.11.2024 року, визначено спеціалізацію судді Шевченківського районного суду м. Львова Глинської Д.Б. по розгляду справ наказного провадження з 01.01.2025 р.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ст.40ЦПК України,питання про відвід (самовідвід)судді може бути вирішено як до,так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд,який розглядає справу. Суд задовольняє відвід,якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду,що розглядає справу,яка оформлюється окремим документом. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Як встановлено, 24.02.2026 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, судді Свірідовій В.В. передано заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №466/1065/26, 2-н/466/174/26.

Визначаючи, чи є суд незалежним, Європейський суд з прав людини звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд Європейський суд з прав людини іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (справи «Бєлілос проти Швейцарії» та «Очолан проти Туреччини») і застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянами права на справедливий суд (справи «Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілд проти Данії» та «Веттштайн проти Швейцарії»).

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

За викладених обставин, та з метою уникнення та недопущення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості судді при розгляді вказаної справи, запобігання можливого звинувачення у зацікавленості результату розгляду справи, також задля запобігання конфлікту інтересів, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви про самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 36, 39, 40, 41 ЦПК України, -

постановив:

Заяву судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. про самовідвід по справі №466/1065/26 за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу №466/1065/26, 2-н/466/174/26 - задовольнити.

Відвести суддю Шевченківського районного суду м. Львова Свірідову В.В. від участі у розгляді справи №466/1065/26 за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу №466/1065/26, 2-н/466/174/26.

Передати справу №466/1065/26, 2-с/466/15/26 для проведення повторного автоматизованого розподілу між суддями в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Свірідова