РІШЕННЯ

Іменем України

10 лютого 2026 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Лупової Є.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача Лисенко К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні онука

встановив:

У грудні 2024 року позивач, через свого представника адвоката Качана Р.Ю., звернулась до суду з позовом в якому просить зобов`язати відповідача припинити дії, які перешкоджають позивачу спілкуватися з її внуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та брати участь у його вихованні; визначити наступний порядок спілкування позивача з онуком, а саме: зобов`язати відповідача надавати позивачу можливість спілкування з внуком кожної другої та четвертої п`ятниці з 18 год. до 18 год. неділі, з ночівлею дитини за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , без присутності матері дитини.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , від якого вони мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Н а теперішній час відповідач та ОСОБА_6 спільно не проживають, оскільки останній призваний за мобілізацією до Збройних Сил України, а відповідач звернулась до Інгульського районного суду міста Миколаєва з позовом про розірвання шлюбу. Позивач, як бабуся малолітнього ОСОБА_4 , від дня його народження бере активну участь у його вихованні, намагається часто спілкуватися з ним, допомагає відповідачу у здійсненні догляду за дитиною, за його матеріальним забезпеченням, турбується про його стан здоров`я, духовний розвиток та виховання. Проте, відповідач свідомо порушує право позивача на спілкування з внуком та участь в його вихованні. З 20.09.2024 по теперішній час відповідач чинить перешкоди у спілкуванні позивача з внуком, у конфліктній формі категорично відмовляє їй у наданні можливості побачитись з онуком, мотивує свою відмову не отриманням аліментів від сина позивача та просто не бажанням відпускати дитину до бабусі.

Позивач вважає, що особисті конфлікти між батьками дитини не повинні порушувати інтереси дитини, а тому враховуючи характер стосунків, які склались між сторонами, вона вимушена звернутись з даним позовом до суду.

Відповідач, через свого представника адвоката Лисенко К.І., надала до суду відзив на позов в якому просила позовні вимоги задовольнити частково та встановити наступний графік спілкування ОСОБА_4 зі своєю бабусею ОСОБА_1 : кожна четверта субота місяця з 13:00 годин до 15:00 годин на дитячому майданчику біля будинку, де проживає відповідач, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з обов`язковою присутністю відповідача, з урахуванням зайнятості дитини, самопочуття, погодних умов та бажання самої дитини. Зазначила, що між сторонами виникають періодичні взаємні непорозуміння щодо виховання малолітньої дитини, але, сама по собі наявність неприязних відносин не є доказом того, що остання створює перешкоди позивачу у питаннях пов`язаних із вихованням та спілкуванням малолітньої дитини. Враховуючи, що ОСОБА_4 лише три роки, в рамках чинного законодавства, він вважається малолітньою особою, а отже не може самостійно приймати рішення, які будуть відповідати його інтересам, вказаний обов`язок покладено на батьків дитини. З урахуванням свого малолітнього віку, дитина на постійній основі потребує перебувати разом із своєю матір`ю, яка піклується та дбає про нього. В даному віці, досить важливо підтримувати встановлений батьками режим та графік розпорядку дня дитини для нормального розвитку дитини. Оскільки позивач не приймала раніше активної та систематичної участі у спілкуванні та вихованні дитини, у ОСОБА_4 , не встигло виникнути стійкого психічно-емоційного зв`язку із своєю бабусею, що унеможливлює спілкування дитини з позивачем без присутності відповідача, тим паче залишення дитини з ночівлею без матері за місцем проживання позивача на дві доби.

Запропонований графік спілкування позивача з онуком, категорично не відповідає інтересам малолітньої дитини, оскільки окрім відсутності обізнаності позивача про графік та режим дитини, вона досконально не обізнана про раціон харчування (харчові звички) дитини, його режим харчування, прогулянок та сну. Вимога відповідача, щодо дотримання дитиною відповідного встановленого та звичного для дитини графіку та розпорядку, повністю ігнорується з боку позивача у ті моменти, коли дитини перебуває з бабусею без нагляду відповідача. Зазначене призводить до того, що у дитини порушується встановлений графік режиму дня, а також призводить до систематичних істерик з боку дитини та підриває авторитет відповідача в очах дитини, коли відповідач намагається повернути своєму сину звичний графік після відвідування або проведення часу з позивачем. Вказане також стосується раціону харчування дитини, оскільки у ті періоди коли дитина знаходиться разом з позивачем без нагляду матері, позивач систематично порушує встановлені заборони відповідачем та дозволяє малолітній дитині вживати у свій раціон продукти, які не є корисними для дитини у необмеженій кількості, що призводить до переїдання, алергічних реакцій у вигляді висипань на тілі та істерик з боку дитини, коли відповідач намагається повернути дитині звичний раціон харчування.

Також звернула увагу суду на той факт, що наразі на території України триває воєнний стан. У місті Миколаїв, де мешкає дитина, на регулярній основі лунають звуки повітряної тривоги декілька разів на день, як в день так і в ночі, що лякає дитину, а також місто періодично підпадає під обстріл з боку російської федерації, що призводить до переляку дитини, яка потребує у цей час присутності біля себе тільки матері, яка знає підхід до дитини та може заспокоїти задля уникнення істерики з боку дитини. В свою чергу, жодних правил дотримання безпеки позивачем не виконується, оскільки позивач на сигнал повітряної тривоги жодним чином не реагує, що загрожує життю та здоров`ю в першу чергу дитини. Вказані обставини, унеможливлюють залишення маленької дитини на дві доби без нагляду матері за місцем проживання позивача двічі на місяць. Пропонуючи графік спілкування, позивач виходила із власних інтересів, а не з інтересів самої дитини, що є неприпустимим. Тому відповідач пропонує свій графік спілкування позивача з дитиною, який, на її думку, буде відповідати в першу чергу інтересам дитини.

Ухвалою Ленінського (нова назва Інгульський) районного суду міста Миколаєва від 03.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 22.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач та її представник позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти затвердження графіку, запропонованого органом опіки та піклування.

Представник Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради 03.12.2025 надала до суду заяву в якій просить розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування та прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.02.2025.

Від спільного шлюбу в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №365.

В свою чергу, ОСОБА_1 є рідною бабусею ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №284, та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , актовий запис 592, та не заперечується сторонами.

ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради №23007-07-05 від 02.09.2021.

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади №2024/014501086, №2024/014500954 від 02.12.2024 та №2024/015110907 від 19.12.2024 ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, судом встановлено, що малолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується поясненнями сторін, наданими під час судового розгляду.

З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що між позивачем та відповідачем виникла конфліктна ситуація, яка вплинула на подальшу участь позивача у спілкуванні з онуком.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №29740/02.02.01-22/04/14/25 від 13.11.2025, орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради вважає за доцільне визначити участь ОСОБА_1 у виховання онука, ОСОБА_4 , а саме: - перші три місяці один раз на тиждень у вихідний день, на три години, з урахуванням робочого графіку матері та у її присутності, з завчасним попередженням про відвідування дитини, - спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні дитини може змінюватися за взаємною домовленістю, враховуючи інтереси, стан здоров`я та бажання дитини.

Відповідно до вищевказаного висновку 12.09.2025 спеціалістами служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради було здійснено відвідування місця проживання ОСОБА_3 з її сином ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , під час якого стало відомо, що у будинку дотримуються санітарно-гігієнічні норми, чисто та прибрано, є всі умови для життя та розвитку дитини. ОСОБА_3 в своєму поясненні вказала, що бабуся ігнорує чіткий графік дитини, не приймає участі в його вихованні. Мати вважає, що спілкування дитини з бабусею може травмувати його психіку, так як дитина бабусю не пам`ятає. Також бабуся ігнорує сигнали повітряної тривоги і проявляє до цього байдужість. Спеціалістами служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради 22.09.2025 було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 , під час якого з`ясовано, що бабусею створені належні умови для можливості перебування, утримання та ночівлі дитини.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип врахування найкращих інтересів дитини викладено у частині восьмій статті 7 СК України та статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Статтею 257 СК України передбачено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Тлумачення частини другої та третьої статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Частиною першою статті 263 СК України встановлено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи (частина друга статті 159 СК України).

Повага до приватного і сімейного життя є важливими правами, захист яких гарантується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. У прецедентній практиці Європейського суду з прав людини поняття «сімейне життя» у розумінні статті 8 Конвенції отримало достатньо широке тлумачення, не обмежується лише шлюбними відносинами, а може охоплювати й інші фактичні «сімейні зв`язки», зокрема, відносини між дитиною та близькими родичами (наприклад, бабою та дідом), оскільки останні можуть відігравати суттєву роль у сімейному житті.

Під правом на повагу до сімейного життя баби та діда стосовно своїх онуків в першу чергу розуміється право на підтримання нормальних стосунків між бабою або дідом та онуками шляхом контактів з ними. Такі контакти зазвичай відбуваються за згодою особи, яка несе батьківську відповідальність, а це означає, що доступ баби, діда до онука, як правило, здійснюється на розсуд батьків дитини.

Європейський суд з прав людини зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми внуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з внуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ «Богоносови проти росії» від 05.03.2019).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по - перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по - друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Враховуючи, що діти є найбільш вразливою стороною у будь-яких сімейних конфліктах, оскільки на їх долю припадає найбільше страждань та втрат, суд приходить до висновку, що судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дітей, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не лише спірні питання між батьками та іншими особами, а фактично визначається доля дітей, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист саме найкращих інтересів дитини.

З досліджених судом доказів, не встановлено виключних обставин, які б свідчили про те, що позивач не повинна спілкуватись зі своїм онуком, так само, не встановлено, що таке спілкування зашкодить інтересам дитини. Не свідчить про такі обставини і висновок органу опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради.

Водночас суд зауважує, що відповідно до положень сімейного законодавства саме батьки мають першочергове право та обов`язок щодо виховання і розвитку своїх дітей. Зазначене означає, що при здійсненні права на спілкування з дитиною баба, дід та інші родичі повинні враховувати позицію батьків та не перешкоджати реалізації ними своїх батьківських прав і обов`язків. Спілкування з родичами має здійснюватися з урахуванням найкращих інтересів дитини та не суперечити обраному батьками напряму виховання.

З врахуванням наведеного вище, суд вважає за необхідне усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні онука ОСОБА_4 , зобов`язавши матір дитини ОСОБА_3 не чинити перешкод позивачу у спілкуванні та встановивши для неї порядок участі у вихованні малолітньої дитини.

Поряд з цим, суд вважає, що порядок зустрічі позивача з онуком, який остання просить встановити у поданому позові суперечить інтересам дитини та її щоденному режиму життя.

При визначенні способу участі баби та діда у вихованні онука з метою забезпечення психоемоційного стану дитини, відповідно до вимог і норм СК України, суд враховує вік дитини, стан його здоров`я, щотижневий розпорядок дня, індивідуальні потреби дитини, його особисту прихильність, а також законодавчо закріпленні права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини.

При цьому, суд також враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому суд виходить з того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, через що має бути визначений спосіб участі позивачів у вихованні онука, що не суперечить його інтересам та з урахуванням його бажання.

Крім того, суд, реалізуючи повноваження щодо сприяння сторонам у їх примиренні, вважає за потрібне зазначити, що сторони, перш за все, в інтересах самої дитини, повинні докладати спільних зусиль для досягнення порозуміння та налагодження відносин між собою, що у наслідку матиме позитивний вплив на дитину та його виховання.

З урахуванням наведеного, бажання позивача проводити більше часу разом із онуком, з урахуванням інтересів дитини, для якої спілкування з бабою є необхідним для гармонійного розвитку, суд дійшов висновку про визначення наступного способу участі ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною: один раз на тиждень у вихідний день, на три години, з урахуванням робочого графіку матері ОСОБА_3 та у її присутності, із завчасним попередженням матері про відвідування дитини.

Суд вважає, що саме такий спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини є таким, що відповідатиме віковим потребам малолітнього ОСОБА_4 та за сумлінного відношення бабусі до виконання свого обов`язку, буде достатнім для забезпечення участі бабусі у процесі виховання дитини.

Відмовляючи позивачу в задоволенні інших вимог в частині бажаного графіку спілкування та виховання онука, суд вважає, що встановлення таких способів участі у спілкуванні з онуком, з огляду на його вік, характер відносин між сторонами, детальний режим дня та відпочинку дитини, є недоцільним, не буде відповідати інтересам дитини та порушить збалансованість участі батьків у його вихованні.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При цьому, суд роз`яснює, що визначений спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини може бути змінений, за зверненням батьків, родичів дитини, у разі зміни обставин, що були наявні під час ухвалення вказаного рішення суду.

Крім того, в силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в спілкуванні з внуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та брати участь в його вихованні.

Визначити право ОСОБА_1 на безперешкодне спілкування з внуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- один раз на тиждень у вихідний день, на три години, з урахуванням робочого графіку матері ОСОБА_3 та у її присутності, із завчасним попередженням матері про відвідування дитини.

Спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні дитини може змінюватися за взаємною домовленістю сторін, з врахуванням інтересів, стану здоров`я та бажання дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп.).

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

третя особа: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської міського ради, , місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повний текст судового рішення складено 23.02.2026.

Суддя І.В.Коваленко