Справа № 369/2779/24
Провадження № 2-др/369/52/26
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Фінагеєвій І.О.,
за участю секретаря Іларіонова І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Захаренка Євгенія Васильовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 369/2779/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном, -
У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 369/2779/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном.
Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 06 листопада 2025 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном.
У відзиві на позовну заяву Відповідач повідомив суд, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Відповідач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить 15 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
До закінчення судових дебатів, а саме 26 березня 2025 року представник Відповідача адвокат Захаренко Є.В. подав Заяву через систему «Електронний суд» про те, що докази понесених судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Остаточна вартість понесених Позивачем витрат визначена в Акті приймання-передачі №1 від 10 листопада 2025 року до Договору про надання правової допомоги № 06/11/24 від 06 листопада 2024 року та складає 17 000,00 грн.
На підставі викладеного, представник відповідача просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 17 000,00 грн.
Відповідно до протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28 листопада 2025 року заяву передано на розгляд судді Фінагеєвій І.О.
Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, подану заяву про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
З матеріалів справи встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2025 року по справі № 369/2779/24 у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном було відмовлено.
В порядку п. 8 ст. 141 ЦПК України представник відповідача до закінчення судових дебатів у справі зробив відповідну письмову заяву про те, що протягом 5 днів від дати ухвалення рішення ним будуть подані відповідні докази на підтвердження понесених витрат.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано наступні докази: копію Договору про надання правничої допомоги № 06/11/24 від 06 листопада 2024 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Лекс Агро Консалт» та ОСОБА_1 ; копію Додатку № 1 від 06 листопада 2024 року до Договору про надання правничої допомоги № 06/11/24 від 06 листопада 2024 року; копію Детального опису робіт (наданих послуг) на загальну суму 17 000,00 грн. та копію Акту № 1 приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 10 листопада 2025 року до Договору про надання правничої допомоги № 06/11/24 від 06 листопада 2024 року на загальну суму 17 000,00 грн..
Відповідно до умов пункту 4 Договору про надання правничої допомоги № 06/11/24 від 06 листопада 2024 року, за здійснену правову допомогу та послуги, що надаються Виконавцем, Клієнт сплачує Виконавцю гонорар (винагороду), розмір якого узгоджується Сторонами та визначається в додатках до даного Договору (п.п. 4.1.). За результатами надання правової допомоги Виконавцем складається Акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт), що підписується сторонами (п.п. 4.5.). У Акті приймання-передачі наданих послуг вказується обсяг наданих Виконавцем послуг, період за який надані такі послуги та їх вартість (п.п. 4.6.).
Відповідно до Акту № 1 приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 10 листопада 2025 року до Договору про надання правничої допомоги № 06/11/24 від 06 листопада 2024 року, Адвокатським об`єднанням «Лекс Агро Консалт» надано ОСОБА_1 правничу допомогу по справі № 369/2779/24 загальною вартістю 17 000,00 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Крім того, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Такого клопотання від сторони позивача до суду не надходило.
Положення ч. 5 ст. 137 ЦПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (див. постанову Верховного Суду від 13.02.2024 у справі № 922/1583/23).
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на зазначене у сукупності, а також враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для ухвалення додаткового рішення у справі та задоволення заяви представника відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 17 000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 1-19, 133-135, 137, 141, 263-265, 268, 270, 352-355 ЦПК України, суд, -
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Захаренка Євгенія Васильовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 369/2779/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном, - задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 369/2779/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп..
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Інформація про позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА