Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2026 Справа №607/8470/25 Провадження №2/607/1157/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Лазоренко Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Яворського Андрія Васильовича до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Яворський А.В. звернувся до суду із позовом до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, у якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на: земельну ділянку площею 1,7159 га, місце розташування: Тернопільська область, Тернопільський район, на території Лозівської сільської ради, категорія: землі сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за кадастровим номером :01:001:0608; земельну ділянку площею 0,5160 га, місце розташування: Тернопільська область, Тернопільський район, на території Лозівської сільської ради, категорія: землі сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровим номером :01:001:0610.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивачки, ОСОБА_3 , після смерті якої спадкова справа не відкривалась. На день смерті ОСОБА_3 з нею проживала без реєстрації її дочка ОСОБА_2 . Тому слід вважати, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки фактично вступила в управління та володінням спадковим майном.

Станом на 24.12.2002 ОСОБА_3 належали земельні частки (паї) загальною площею 2,24 га, які складаються зі земельної ділянки площею 1,7159 га (кадастровий номер :01:001:0608) та земельної ділянки площею 0,5160 га (кадастровий номер :01:001:0610).

Заповіт від імені померлої ОСОБА_3 на земельну частку (паї) загальної площею 2,24 га відсутній. Однак, за життя ОСОБА_3 розпочала процес оформлення права приватної власності на земельну ділянку шляхом отримання державного акта. Натомість державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 711510 виданий після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Незважаючи на фактичне прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , яка була її дочкою та єдиною спадкоємицею, не звернулась у встановленому законом порядку до нотаріуса для оформлення права власності на зазначене спадкове майно, а відтак не здійснила її державну реєстрацію.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , мати позивачки, після смерті якої Першою тернопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 33/2014.

Після померлої ОСОБА_2 спадкоємцем за законом є її дочка ОСОБА_1 , яка спадщину прийняла за фактом спільного проживання із спадкодавцем на день смерті. Окрім неї інших спадкоємців за законом, які прийняли спадщину, немає.

ОСОБА_1 , задля отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,24 га, звернулась до Першої тернопільської державної нотаріальної контори. Однак, постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, так як державний акт на земельну ділянку був виданий 13.01.2003 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки позивач позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 29.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.06.2025 за клопотанням представника позивача витребувано у Першої тернопільської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 33/2014, яка заведена 22.01.2014 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 25.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача Яворський А.В. в судових засіданнях, зокрема 12.02.2026, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судові засідання, в тому числі 12.02.2026, не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника. Щодо заявлених позовних вимог покладається на розсуд суду.

Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 10.00 год. 19.02.2026.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_5 , батьками якої є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане повторно 26.06.1963).

18.12.1965 ОСОБА_5 , 1947 року народження, уклала шлюб з ОСОБА_7 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 видане 18.12.1965).

ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_9 , батьками якої є ОСОБА_7 та ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 видане 11.03.1980).

11.05.2000 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уклала шлюб з ОСОБА_10 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_4 видане 11.05.2000).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 виданим 25.12.2002.

Відповідно до інформації наданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області у листі №03.1-04/592 від 01.04.2025, станом на 24.12.2002 ОСОБА_3 належали: земельна ділянка для обслуговування житлового будинку (присадибна) площею 0,13 га на підставі рішення сесії Лозівської сільської ради від 31.12.1997 №79; земельні частки (паї) загальною площею 2,24 га (рішення сесії Лозівської сільської ради від 22.02.2001 №120, від 11.01.2002 №141). До листа додано архівні витяги із рішень сесії Лозівської сільської ради від 31.12.1997 №79, від 22.02.2001 №120, від 11.01.2002 №141.

Відповідно до довідки №309 виданої 29.11.2019 Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3 на день смерті проживала в житловому будинку по АДРЕСА_1 . На день смерті з нею проживала без реєстрації її дочка ОСОБА_2 , яка доглядала за нею, допомагала їй, та вела з нею спільне господарство. Померлій ОСОБА_3 належать земельні ділянки загальною площею 2,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (площею 1,72 га - кадастровий номер :01:001:0019 та площею 0,52 га - кадастровий номер :01:001:0020 на підставі державного акту на право приватної власності на землю Р2 №711510), розташовані в селі Курники Байковецької сільської ради.

Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-024 від 19.06.2024 (стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0608 площею 1,7159 га) та №НВ-024 від 26.06.2024 (стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0610 площею 0,5160 га) у розділі «Відомості про право власності/право постійного користування внесені до Поземельної книги, крім відомостей про речові права, що виникли після 01.01.2013» вказано вид права: право власності, власник (користувач): ОСОБА_3 ; документ, який є підставою для виникнення права: рішення органу місцевого самоврядування Лозівська сільська рада 11.01.2002 137; документ, що посвідчує право: державний акт від 13.01.2003 Р2 711510.

Згідно з Погосподарською книгою Лозівської сільської ради с. Курники Тернопільського району Тернопільської області за 2001-2005 роки, ОСОБА_3 станом на день своєї смерті була зареєстрована та постійно проживала у домогосподарстві АДРЕСА_1 . Членом зазначеного домогосподарства станом на 24.12.2002 була ОСОБА_2 . Зазначене підтверджується довідкою № 03.1-04/574 виданою 01.04.2025 Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

13.01.2003 на підставі рішення ХVІІ сесії 3 скликання Лосівської сільської ради від 11.01.2002 №137, ОСОБА_3 видано державний акт серії Р2 №711510 на право приваної власності на земельну ділянку площею 2,24 га, яка розташована на території Лозівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 виданим 22.07.2013.

Згідно з довідкою №11 виданою 27.01.2023 ДП «Авторитет» ОСОБА_1 зареєстрована 24.12.1980 і проживає за адресою АДРЕСА_2 . Мати ОСОБА_2 проживала за даною адресою і була зареєстрована з 12.09.1972 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із постановою державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори Височан Ю.В. №4755/02-31 від 19.12.2019, у справах Першої тернопільської державної нотаріальної контори 22.01.2014 заведена спадкова справа за №33/2014 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за заявою її доньки ОСОБА_1 . Спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 , яка спадщину прийняла за фактом спільного проживання із спадкодавцем на день смерті. Крім неї інших спадкоємців за законом, які прийняли спадщину, немає. Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 спадкова справа відсутня. Заповіт від імені померлої ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,24 га відсутній. ОСОБА_2 спадщину прийняла після померлої ОСОБА_3 , згідно з п.1 ст.549 ЦК УРСР. Для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку спадкоємцем було надано державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №711510 виданий Лозівською сільською Радою народних депутатів 13.01.2003. Проте встановлено, що даний державний акт був виданий 13.01.2003 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому у зв`язку з видачею державного акта на право приватної власності на спадкову земельну ділянку після смерті власника, у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лозівської сільської ради, ОСОБА_1 відмовлено.

В судовому засіданні було заслухано пояснення свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які є сусідами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в с. Курники. Свідки повідомили, що ОСОБА_2 проживала разом із ОСОБА_3 , а після смерті останньої опікувалась майном та обробляла земельну ділянку.

Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Оскільки, спадщина відкрилася до 01 січня 2004 року, то застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.

Відповідно до cт. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі cт. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно із статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_3 її донька ОСОБА_2 спадщину прийняла фактично вступивши у володіння спадковим майном. Інші спадкоємці відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Оскільки, спадщина відкрилася після 01 січня 2004 року, то застосуванню підлягають норми ЦК України.

Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно cт. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частина 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла ОСОБА_1 (дочка) у порядку передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались.

Отже, ОСОБА_2 прийняла спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 та в подальшому звернулась до нотаріуса із відповідною заявою, однак у вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав їй було відмовлено через те, що державний акт на землю був виданий 13.01.2003 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 власника майна ОСОБА_3 .

Статтею 131 ЗК України визначено, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

Згідно з ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.152 ЗК України (тут і далі в редакції, яка діяла на момент смерті ОСОБА_3 ), держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ч.1 ст.126 ЗК України, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право власності.

Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Державний акт, виданий після смерті спадкодавця, при зазначенні в ньому дати прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про передачу у власність земельної ділянки за життя спадкодавця, свідчить про набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз`яснено, що відповідно до вимог статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно з витягами з Державного земельного кадастру, ОСОБА_3 володіла спірними земельними ділянками на підставі рішення органу місцевого самоврядування Лозівської сільської ради від 11.01.2002 №137. Державний акт від 13.01.2003 Р2 711510.

Згідно із ч. 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через видачу державного акту на землю після смерті власника земельної ділянки позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, її право підлягає судовому захисту, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 1,7159 га, місце розташування: Тернопільська область, Тернопільський район, на території Лозівської сільської ради, категорія: землі сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за кадастровим номером :01:001:0608, та земельну ділянку площею 0,5160 га, місце розташування: Тернопільська область, Тернопільський район, на території Лозівської сільської ради, категорія: землі сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровим номером :01:001:0610, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,7159 га, місце розташування: Тернопільська область, Тернопільський район, на території Лозівської сільської ради, категорія: землі сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за кадастровим номером :01:001:0608, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,5160 га, місце розташування: Тернопільська область, Тернопільський район, на території Лозівської сільської ради, категорія: землі сільськогосподарського призначення, вид цільового призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровим номером :01:001:0610, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_7 , місце проживання - АДРЕСА_2 .

Відповідач: Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, , місцезнаходження - вул. Січових Стрільців, 43, с. Байківці, Тернопільський район, Тернопільська область.

Рішення складено та підписано 19.02.2026.

Головуючий суддя П. Я. Стельмащук