Провадження номер 2/756/1523/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 лютого 2026 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участі секретаря - Погорелової В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 27260,00 грн та судових витрат.

В обгрунтування позову зазначено, що 10.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 3281887, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.

В порушення умов кредитного договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 27265,00 грн, яка складається з: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 22265,00 грн - заборгованість за відсотками.

26.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 26-01/2022-83, за умовами якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» отримало право грошової вимоги до боржниківТОВ «МІЛОАН» в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 3281887 від 10.10.2021.

10.01.2023 між 30.12.2021 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, за умовами якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 3281887 від 10.10.2021.

Покликаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про споживчий кредит № 3281887 від 10.10.2021, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , у розмірі 27260,00 та судові витрати.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02.10.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві просив суд проводити розгляд справи без його участі, а також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 3281887, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн, які він зобов`язався повернути зі сплатою відсотків та інших платежів, у строк передбачений умовами договору.

З матеріалів справи вбачається, що кредитодавець свої зобов`язання виконав належним чином.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував умови укладеного Договору про споживчий кредит № 3281887 від 10.10.2021, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 27265,00 грн, яка складається з: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 22265,00 грн - заборгованість за відсотками.

Кредитні кошти за умовами договору надають позичальнику на картковий рахунок.

За клопотанням представника позивача судом витребувано в АТ «Приватбанк» інформацію щодо рахунків ОСОБА_1 , якою підтверджується факт належності відповідачу банківської картки НОМЕР_1 та зарахування коштів у сумі 5000,00 грн.

26.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 26-01/2022-83, за умовами якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» отримало право грошової вимоги до боржниківТОВ «МІЛОАН» в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 3281887 від 10.10.2021.

В подальшому, 10.01.2023 між 30.12.2021 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, за умовами якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за Договором про споживчий кредит № 3281887 від 10.10.2021.

Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_2 за Договором про споживчий кредит № 3281887 від 10.10.2021 відповідно до договорів факторингу.

Вказані договори у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювалися та не визнавалися недійсними.

Оскільки відповідач в порушення умов кредитного договору, а також положень чинного законодавства свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснив погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку з чим утворилася заборгованість перед позивачем (як новим кредитором).

Як убачається з матеріалів справи, відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит № 3281887 від 10.10.2021, внаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 27265,00 грн.

Доказів на спростування розміру заборгованості за кредитом відповідачем не надано.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором про споживчий кредит № 3281887 від 10.10.2021 у загальному розмірі 27265,00 грн грн.

Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 13000,00 грн є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.

Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У зв`язку з чим, враховуючи співмірність витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд уважає правильним та доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст. 9-14, 19, 23, 27, 81, 89, 133, 137, 141, 263-265,280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (; юридична адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306) заборгованість за Договором про споживчий кредит № 3281887 від 10.10.2021 у розмірі 27265 (двадцять сім тисяч двісті шістдесят п`ять) гривень 00 копійок, судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

У іншій частині судових витрат - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.В. Белоконна