Справа № 473/5626/25
УХВАЛА

"26" січня 2026 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Булкат М.С., розглянувши матеріали цивільної справи за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку майна,

ВСТАНОВИВ

28 жовтня 2025 року ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ спільної сумісного майна подружжя.

Ухвалою суду від 12 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання.

01 січня 2026 року ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_4 , звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку майна.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подачу позовної заяви фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд звертає увагу позивача на те, що матеріали справи не містять висновку про вартість майна, а саме:

-житловий будинок АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка за кадастровим номером :04:042:0011, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка за кадастровим номером :04:042:0012, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно, неможливо встановити точну ціну позову на момент подачі зустрічної позовної заяви.

Відповідно до ч.1ст.176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення його вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав, та професійну оціночну діяльність в Україні» суб`єктами оціночної діяльності є, зокрема, суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Відповідно ч.1 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав, та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Відповідно ч.1,2 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав, та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як за вимогами майнового характеру.

При цьому у зазначеній постанові наголошено, що суд не наділений повноваженнями самостійно визначати вартість майна, оскільки за змістом норм Цивільного процесуального кодексу України обов`язок щодо визначення ціни позову та підтвердження вартості спірного майна покладається виключно на позивача.

Вартість майна має визначатися станом на момент пред`явлення позову до суду, а не на іншу дату.

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження права власності на спірне майно позивачем надано:

договір купівлі-продажу земельних ділянок, посвідчений 15 листопада 2013 року;

договір купівлі-продажу житлового будинку, також посвідчений 15 листопада 2013 року.

Водночас зазначені договори були укладені понад десять років тому, а тому не можуть свідчити про дійсну (ринкову) вартість спірного майна на час звернення позивача до суду.

Надана позивачем інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно містить лише відомості щодо реєстрації права власності та характеристик об`єкта нерухомості, однак не містить відомостей про вартість майна, не підтверджує його оціночну або ринкову ціну та, відповідно, не може бути використана для визначення ціни позову.

Таким чином, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували вартість спірного майна на момент звернення з позовною заявою до суду, що унеможливлює правильне визначення ціни позову та розміру судового збору.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються за подання до суду, зокрема, позовної заяви, а також зустрічної позовної заяви, а тому судовий збір за подання зустрічної позовної заяви підлягає сплаті у тому самому порядку та розмірі, що й судовий збір за подання позовної заяви відповідного характеру.

Згідно п.п.1 п.1 ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 х 0,4 = 1211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 х 5= 15140,00 грн.).

Отже, оскільки позивач не підтвердив належними та допустимими доказами ціну позову, а сплата такого згідно з вимогами закону є обов`язковою, розмір судового збору попередньо визначає суд: 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 15 140,00 грн.

З урахуванням положень частини другої та частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 15 140,00 грн, а при поданні позовної заяви в електронній формі через підсистему «Електронний суд» із застосуванням коефіцієнта 0,8 12 112,00 грн.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що позивачем вже сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Таким чином, з урахуванням сплаченого судового збору, сума судового збору, що підлягає доплаті, становить: 12 112,00 грн 968,96 грн = 11 143,04 грн.

Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, зокрема не містить документального підтвердження вартості майна, яке є предметом позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивачу в десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали слід усунути недоліки шляхом звіт про оцінку нерухомості, виконаний суб`єктом оціночної діяльності, який має відповідну ліцензію.

Керуючись ст. 185, 258, 260 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частку майна залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: М. С. Булкат