ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/4123/25
номер провадження 2/695/750/26
УХВАЛА

19 січня 2026 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря с/з Оніщенко Н.В.

розглядаючи у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою судді від 01 жовтня 2025 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 05 листопада 2025 року.

Вказаною ухвалою суду відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву. Зокрема вказано, що відповідач може подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали.

Позивачу, для надання відповіді на відзив встановлено п`ять днів із дня отримання відзиву.

Копію вказаної ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками на 35 арк. направлено відповідачу засобами поштового зв`язку.

19.01.2026 через систему «Електронний суд» надійшов відзив відповідача на позовну заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ» у якому, серед іншого, відповідач звертав увагу суду на тому, що він не отримував від суду ухвалу про відкриття провадження у справі, а про існування розгляду даної справи дізнався випадково із сайту судової влади 05.01.2026, а тому просить суд поновити йому строк на подання відзиву, якщо суд вважатиме його пропущеним.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 49 ЦПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Згідно статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

У даному випадку у системному зв`язку з наведеними вище приписами застосуванню підлягають також норми статті 126 ЦПК України, за якими право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, право на подання відзиву на позовну заяву може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом для його подання, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.

Згідно із частинами першою, другою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на подання відзиву, відповідач зазначає, що копію ухвали про відкриття провадження він не отримував, а про розгляд справи дізнався випадково 05.01.2026 року з офіційного веб-порталу «Судова влада України».

Суд критично оцінює вказані доводи відповідача та вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвала про відкриття провадження від 01.10.2025 разом із копією позовної заяви та додатками (на 35 арк.) була направлена на адресу місця проживання відповідача, встановлену судом у порядку ст. 187 ЦПК України. Згідно з наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідач отримав вказану кореспонденцію 08.10.2025. Таким чином, строк для подання відзиву розпочався 09.10.2025 та сплив 23.10.2025 року.

Крім того, факт обізнаності ОСОБА_1 про наявність судового розгляду підтверджується іншими доказами, що містяться в матеріалах справи: Судову повістку про виклик у засідання на 19.01.2026 відповідач отримав засобами поштового зв`язку 14.11.2025, про що свідчить відповідне повідомлення про вручення.

Судом здійснювалося інформування відповідача шляхом направлення SMS-повідомлень на номер мобільного телефону, а також повідомлень на електронну адресу. Згідно з довідками про доставку електронних листів та SMS, сформованими автоматизованою системою документообігу суду, вказані повідомлення були доставлені адресату.

Суд звертає увагу на те, що номер телефону та електронна адреса, за якими здійснювалося повідомлення, є ідентичними тим, що зазначені самим відповідачем у тексті його відзиву. Це спростовує твердження про «випадкове» отримання інформації з сайту суду лише у січні 2026 року.

Більше того, у змісті відзиву відповідач детально аналізує доказову базу, зокрема вказує на відсутність у матеріалах справи підтверджень отримання ним кредитних коштів. Така деталізація заперечень та посилання на конкретні матеріали справи є неможливими за умови лише загального ознайомлення з переліком справ на сайті суду, де зміст документів та додатків не публікується. Це переконує суд у тому, що відповідач володів повним пакетом документів ще з моменту їх первинного отримання у жовтні 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, суд звертає увагу на час та спосіб подання відзиву. Згідно з матеріалами електронної справи, відповідач направив відзив через систему «Електронний суд» 17.01.2026, що було вихідним днем (субота). Відповідно, вказаний документ був зареєстрований судом та переданий на розгляд лише 19.01.2026 безпосередньо у день призначеного судового засідання. Аналогічно, копія відзиву була направлена позивачу також у вихідний день, 17.01.2026.

Така послідовність дій відповідача свідчить про створення умов, за яких позивач був фактично позбавлений можливості реалізувати своє процесуальне право на подання відповіді на відзив у встановлений судом п`ятиденний строк до початку розгляду справи по суті.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про розпочатий судовий процес, свідомо не скористався своїм правом на подання відзиву у встановлений судом строк.

Враховуючи, що відповідачем не наведено поважних та об`єктивно непереборних причин пропуску строку, а судом встановлено факт належного вручення процесуальних документів ще у жовтні 2025 року, підстави для поновлення строку за заявленими відповідачем обставинами відсутні.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною 2 статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи, що строк в межах якого може бути подано відзив на позовну заяву сплив, відзив подано до суду після закінчення цього строку, суд не знайшов підстав для поновлення відповідного строку, а тому відсутні підстави для прийняття відзиву на позовну заяву.

На підставі викладеного, керуючись ст. 127, 178, 187, 223, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву - відмовити.

Відзив на позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - залишити без розгляду, справу вирішувати за наявними матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Середа Л.В.