Справа № 216/459/26
провадження 2/216/2076/26
РІШЕННЯ

іменем України

25 лютого 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Маланюка О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Борейко Є.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки, адвокат Примаков К.О. звернувся до суду в інтересах позивачки ОСОБА_1 з позовною заявою, до відповідача ОСОБА_2 у якій просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивачки за рішення суду від 06.08.2025р. на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 на 1/10 частину від усіх видів заробітку (доходу). Також просить стягнути з відповідача на правничу допомогу адвоката в розмірі 6000 грн.

Позов обґрунтовує тим, що при постановленні вищенаведеного рішення відповідач приховав від суду відомості про те, що позивачка тривалий час хворіє, має проблеми з серцем, не працює. Крім того вказує, що відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 13.03.2025 року, їй встановлено ІІ групу інвалідності. Вказує, що у зв`язку з поганим станом здоров`я не працює.

Ухвалою суду від 28.01.2026 року, відкрито по справі провадження та призначено таку до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому той стверджує про надуманість позиції позивачки, вказує, що та працює та в пояснювальній яку подавала Службі у справах дітей 13.03.2024р. вказувала про наявність заробітку 7-8000грн. в міс. Відповідач просив встановити аліменти в розмірі 1/5 частки (20%) від доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На судове засідання 25.02.2026 року, у зв`язку з відсутністю електроенергії в суді, представник позивачки та відповідач, подали заяви про здійснення розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.08.2025 року по цивільній справі № 216/1869/24, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 березня 2024 року до досягнення дитиною повноліття.

В рішенні суду від 06.08.2025 року по справі № 216/1869/24 встановлено, що згідно обстеження умов проживання виданого Виконавчим комітетом Центрально-Міської районної у місті ради від 29 лютого 2024 року за адресою АДРЕСА_1 , умови проживання задовільні. В квартирі чисто та затишно. Для виховання дитини створено належні умови для проживання. Зі слів малолітнього ОСОБА_4 з квітня 2023 року він живе у батька. Дитина не хоче повертатися до матері та жити разом з нею. Малолітній ОСОБА_3 має дружні та довірливі стосунки з батьком.

Згідно акту обстеження квартири у житловому приміщенні виданою ТОВ «ДИВОБУД» від 01 лютого 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 проживають разом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Рішенням Центрально-Міської районної у місті ради від 18 квітня 2024 року було визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 разом з його батьком ОСОБА_2 .

В Єдиному державному реєстрі судових рішень, відсутні будь-які відомості про те, що вказане заочне рішення суду від 06.08.2025 року по справі № 216/1869/24 переглядалося чи оспорювалося.

Суд також звертає увагу на те, що по справі № 216/1869/24 ОСОБА_1 не надавала жодних доказів чи доводів суду та в судові засідання не являлася, отже суд не зміг надати об`єктивної оцінки тим доказам позивачки які додані нею до даної справи.

Так, відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 13.03.2025 року № витягу 231/25/618/В, № рішення 231/25/618/Р, ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності. Діагноз за яким особу було направлено до експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи: основний діагноз: гострий та підгострий інфекційний ендокардит, супутні діагнози: пневмонія, неутонія, ускладнення основного діагнозу: наявність протеза серцевого клапана ін.

Згідно Рекомендацій, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю Номер витягу 231/25/618/І від 13.03.2025р., п. 5.1.7. здатність до трудової діяльності виражений ступінь обмеження, п. 5.4.4.3. - загальні обмеження в професійній діяльності, що можуть значно вплинути на погіршення здоров`я ні;

Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст.180СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З аналізу вищенаведених правових норм слідує, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Судом досліджені всі надані письмові пояснення та докази надані позивачем, відповідачем, клопотань про витребування інших доказів учасниками справи не заявлялось.

Відповідно до ч. 2ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що позивач часто хворіє, згідно Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, такій встановлено ІІ групу інвалідності, такій встановлено виражений ступінь обмеження до трудової діяльності, однак відсутні загальні обмеження в професійній діяльності що зможуть значно вплинути на погіршення здоров`я.

Таким чином, визначаючи розмір аліментів, враховуючи визначений законодавством розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на час судового розгляду, згоду відповідача на встановлення розміру аліментів в розмірі 1/5 частки від доходу, аналізуючи норми закону з урахуванням поданих доказів, суд приходить до висновку, що стягнення з позивачки аліментів в розмірі 1/5 частини від всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, буде відповідати вимогам ст. 182 СК України та ч.2 ст. 51 Конституції України, інтересам дитини та сторін.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відтак суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо витрат професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень пунктів 1, 4 частини 1статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями частин 1-4статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

В розрахунку виконаних робіт з надання правничої допомоги від 23 січня 2026 року, що наявний у матеріалах справи, визначено найменування виду виконуваної роботи як участь в судових засіданнях. Суд звертає увагу, що по даній справі, судом було визначено дві дати судового розгляду, однак судові засідання, за безпосередньою участю сторін та їх представників не проводилися жодного разу.

Крім того, суд, керуючись принципами справедливості й верховенства права, й зважаючи на те, що фактично відповідач своїми діями чи бездіяльністю не порушує прав та інтересів сторонивідповідача, оскільки аліменти, що визначені рішенням суду спрямовані на утримання спільної дитини сторін а не на задоволення власних потреб чи інтересів відповідача. Суд, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи, складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення справи для сторін, приходить до переконання, що в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги адвоката слід відмовити в повному обсязі.

Верховний суд, у постанові від 01.08.2019 року, по справі № 915/237/18, дійшов висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката. Верховний суд, у вказаній постанові зазначив «заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04).

Позивачка могла та мала можливість отримати безкоштовну правничу допомогу в центрах надання безоплатної правничої допомоги, зважаючи на наявне в неї Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, яким встановлено позивачці ІІ групу інвалідності, фактично, даним рішенням, позивачка скористалася при обґрунтуванні підстав звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду по даній справі.

Керуючись ст. ст.180-182,184,191-192 СК України, ст. ст.4,12-13,76-81,141,263-265,280-284,354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, згідно рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 серпня 2025 року по справі № 216/1869/24, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до розміру 1/5 частки від заробітку (доходу) позивача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 25 лютого 2026 року.

Суддя О.Я.МАЛАНЮК