Номер провадження: 22-ц/813/2405/26
Головуючий у першій інстанції Кравчук Т. С.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

21.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Карташова О.Ю. (суддя-доповідач), Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зозулянський Дмитро Олександрович

на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 13 грудня 2016 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення боргу,

установив:

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 13 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Не погодившись зі вказаним рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зозулянський Дмитро Олександрович, звернулася з апеляційною скаргою безпосередньо до Одеського апеляційного суду, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Також скаржник просить поновити строк апеляційного оскарження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.11.2025 апеляційну скаргу залишено без руху та витребувано матеріали цивільної справи для перевірки можливості поновлення процесуального строку.

Матеріали справи надійшли до Одеського апеляційного суду.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» з 15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України.

Підпунктом 13 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції 2017 року, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 13 грудня 2016 року, на яке подана апеляційна скарга, ухвалено до набрання чинності ЦПК України (2017 року). Тому, підлягає оскарженню у строки, передбачені статтею 294 ЦПК України (2004 року).

Відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У частині третій статті 297 ЦПК України 2004 року передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Незалежно від поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, органу державної влади чи органу місцевого самоврядування подана після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення.

Рішення Приморського районного суду міста Одеси ухвалено 13 грудня 2016 року.

23.12.2016 скаржниця вже зверталася з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції, проте ухвалою від 21.02.2017 апеляційну скаргу було повернуто скаржнику з підстав неусунення недоліків апеляційної скарги у визначений строк. Тобто скаржниця була не тільки обізнана про наявність судового провадження щодо неї, а ще й реалізовувала своє право на оскарження такого рішення. Судом апеляційної інстанції було роз`яснено ОСОБА_1 можливість подачі апеляційної скарги повторно, коли перестануть існувати обставини, які зумовили повернення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга на рішення Приморського районного суду міста Одеси подана поза межами строку на апеляційне оскарження, оскільки оскаржуване рішення суду було ухвалено 13 грудня 2016 року, а повторно апеляційну скаргу скаржниця подала 19 листопада 2025 року, тобто після закінчення строків, встановлених нормами ЦПК України.

В клопотанні про поновлення процесуального строку скаржниця просить поновити строк на апеляційне оскарження та посилається на те, що оскаржуване рішення вона не отримувала. Втім такі твердження не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи наявна розписка про отримання копії судового рішення від 13.12.2016, яка датована 13.12.2016, а також в матеріалах наявна ще одна розписка ОСОБА_1 від 20.12.2016.

Скаржник не надає доказів на підтвердження об`єктивної неможливості подачі апеляційної скарги у строк, визначений законом.

Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Аналіз вказаної правової норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту судового рішення є присічним та являється підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

Втім за новою редакцією ЦПК України(2017 року) виключенням з цього правила є подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученої до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, та пропуск строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

При цьому суд, реалізуючи свої дискреційні повноваження, має оцінити обставини справи, пов`язані з надсиланням та отриманням рішення суду, можливістю учасника справи подати апеляційну скаргу, строк протягом якого заявник звернувся до апеляційного суду після отримання рішення суду тощо. Водночас суд з одного боку має виходити з конституційної засади забезпечення права на апеляційного оскарження, а з іншого, зважаючи на розумність строків, запобігти порушенню принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

На правильність даного висновку вказують положення ч. 2 ст. 5 ЦК України, згідно з якими акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує положення особи або скасовує цивільну відповідальність особи.

Виходячи з вищевикладеного, такі причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, зазначені в клопотанні про поновлення строку на оскарження ухвали суду першої інстанції апеляційні скарзі, не можуть бути визнані поважними.

Вимоги частини 4 статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" покладають на суд обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03) закріплено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, §41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Апеляційний суд наголошує, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Згідно із частиною третьою статті 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням зазначеного, вказана скаржником причина пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду не може бути визнана поважною.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених у статті 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Приморського районного суду міста Одеси від 13 грудня 2016 року визнаються неповажними, то йому слід надати строк для подання заяви з наведенням інших підстав для поновлення пропущеного строку в строки, зазначені процесуальним законом, зокрема про перешкоди, які унеможливили своєчасно оскаржити рішення Приморського районного суду міста Одеси від 13 грудня 2016 року та надати відповідні докази.

На підставі викладеного, керуючись ст. 354, ст. 356, ст. 357, ст.358 ЦПК України,

у х в а л и в:

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Приморського районного суду міста Одеси від 13 грудня 2016 року, наведені скаржником.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зозулянський Дмитро Олександрович, на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 13 грудня 2016 рокузалишити без руху, запропонувавши скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, зазначені в тексті ухвали протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити скаржнику, що якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визначені неповажними, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова

В.В. Кострицький