УХВАЛА

16 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 754/5533/23

провадження № 61-11796ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 липня

2025 року у справі за заявою Комунального підприємства «Керуюча компанія

з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва»

про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

ВСТАНОВИВ:

Дніпровським районним судом міста Києва 11 травня 2023 року видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Керуюча компанія

з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період

з 01 травня 2020 року до 01 березня 2023 року з урахуванням індексу інфляції,

3 % річних в розмірі 7 785,23 грн та судового збору в розмірі 268,40 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим наказом, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 липня 2025 року відмовлено

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на судовий наказ Деснянського районного суду міста Києва від 11 травня 2023 року у справі за заявою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про видачу судового наказу про стягнення

з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд

та прибудинкових територій.

15 вересня 2025 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся

до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду

від 24 липня 2025 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 06 жовтня 2025 року касаційну скаргу залишено

без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків та запропоновано подати до суду касаційної інстанції заяву (клопотання) про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення, надати відповідні докази на підтвердження причини пропуску такого строку, та уточнену редакцію касаційної скарги разом з її копіями відповідно до кількості учасників справи, у якій уточнити вимоги її прохальної частини.

Проте конверт разом з копією ухвали Верховного Суду від 06 жовтня 2025 року

про залишення касаційної скарги без руху, що був направлений ОСОБА_1

за адресою, вказаною ним у касаційній скарзі, повернувся до суду касаційної інстанції.

Оскільки у матеріалах касаційного провадження були відсутні належні докази отримання копії ухвали Верховного Суду від 06 жовтня 2025 року ОСОБА_1 , наведене дало можливість продовжити йому строк для усунення недоліків, тому ухвалою Верховного Суду від 03 листопада 2025 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 06 жовтня 2025 року.

На виконання вимог ухвал Верховного Суду від 06 жовтня 2025 року

та від 03 листопада 2025 року ОСОБА_1 надіслав на адресу суду матеріли

на усунення недоліків, до яких додав клопотання про поновлення пропущеного (через непереборну силу) строку, наданого для виконання вимог ухвали Верховного Суду від 03 листопада 2025 року, клопотання про поновлення строку

на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 24 липня

2025 року та уточнену редакцію касаційної скарги разом з її копіями відповідно

до кількості учасників справи.

Розглядаючи матеріали на усунення недоліків, суд приходить до висновку,

що ОСОБА_1 недоліки касаційної скарги усунуто частково, виходячи

з наступного.

Заявником недоліки касаційної скарги виконані лише в частині надання уточненої редакції касаційної скарги разом з її копіями відповідно до кількості учасників справи.

Разом із тим, ОСОБА_1 не виконані вимоги ухвали Верховного Суду

від 06 жовтня 2025 року в частині надання доказів на підтвердження причини пропуску такого строку.

Так, ОСОБА_1 подав до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 24 липня 2025 року, яке мотивував тим, що копію оскаржуваної ухвали він отримав 13 серпня 2025 року

у поштовому відділенні 02166 (Київ-166). Поштова форма Ф.119, що супроводжувала лист, містить дату, час отримання та була вочевидь відправлена на адресу апеляційного суду, який, повинен був долучити цей доказ до матеріалів справи.

В іншому випадку залишається ще запис у реєстраційному журналі цього відділення Укрпошти, де він власноруч письмово підтвердив час отримання. Оскільки

він не ознайомлений з матеріалами справи і про відсутність там цих даних йому

не відомо, але в такому разі він, маючи запит суду, в якості кур`єра, зміг

би доставити за 1-2 робочих дні цей письмовий доказ за потреби.

При цьому доказів отримання копії ухвали Київського апеляційного суду

від 24 липня 2025 року саме 13 серпня 2025 року ОСОБА_1 до касаційної скарги чи до матеріалів на усунення недоліків не додано, що позбавляє Верховний Суд вирішити питання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 24 липня 2025 року та про відкриття чи відмову

у відкритті касаційного провадження у цій справі.

Верховний Суд звертає увагу ОСОБА_1 , що саме на заявника, який звертається

з касаційною скаргою у справі, чинним ЦПК України покладено обов`язок надавати докази на підтвердження тих чи інших обставин, зокрема доказів отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Крім того, на стадії вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті касаційного провадження у розпорядженні Верховного Суду відсутні матеріали справи № 754/5533/23, з яких можливо встановити наявність чи відсутність зворотного повідомлення про отримання чи не отримання стороною судового рішення

На підставі викладеного суд доходить висновку, що ОСОБА_1 не в повній мірі виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 06 жовтня 2025 року, що у свою чергу позбавляє суд можливості вирішити питання по суті касаційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги

у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки у відведений судом строк, станом на 16 лютого 2026 року, недоліки касаційної скарги усунуто частково, касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 липня 2025 року у справі за заявою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району

м. Києва» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк