Справа № 302/1778/25
Провадження № 2/302/107/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Повідайчика О.І.,

за участю секретаря судового засідання Куруц В.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , діючи через представницю адвокатку Гренджа Вікторію Юріївну, звернулася до Міжгірського районного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Обґрунтовуючи позов зазначила, що 17.06.2021 рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області по справі № 302/515/21 присуджено стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши їх у розмірі 100 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.05.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 01.12.2025 прожитковий мінімум для дитини віком від 6-ти до 18-ти років становить 3196 грн. Позивачка наголошує, що на сьогоднішній день сума стягуваних з Відповідача аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини, яка була визначена у рішення суду від 17.06.2021 є недостатньою для належного матеріального забезпечення неповнолітньої дитини та підлягає збільшенню згідно статті 192 СК України у зв`язку із зміною матеріального стану позивача, а також наявністю інших об`єктивних обставин. З кожним роком позивачці стає все складніше забезпечувати всі потреби задля гармонійного фізичного та духовного розвитку дитини сторін на необхідному та належному рівні. У зв`язку із зростанням сина ОСОБА_4 в останньої змінились потреби і для забезпечення його фізичного, культурного, духовного розвитку необхідні значні кошти. Тому просить суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліменти в твердій грошові сумі на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 8000 гривень щомісячно, з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

30.01.2026 представником відповідача ОСОБА_2 адвокаткою Колінько Н.О. подано відзив на позовну заяву, згідно якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав. Звертаючись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів отримувач аліментів, повинен довести те, що після визначення судом відповідного розміру аліментів, відбулись зміни в його матеріальному або сімейному стані або в матеріальному чи сімейному стані платника аліментів, погіршився стан його здоров`я чи поліпшення здоров`я платника аліментів або існують інші обставини, визначені в Сімейному кодексі України, які свідчать про необхідність зміни розміру аліментів. Разом з тим, у справах за позовом стягувача аліментів про збільшення розміру аліментів, він має довести обставини, які б свідчили про те, що матеріальний стан платника аліментів з часу присудження аліментів значно покращився. Такі обставини доводяться шляхом порівняльного аналізу документів про доходи, які мав платник аліментів на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів та документів про доходи, які він має на час розгляду справи про збільшення розміру аліментів, тому просить суд в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі обставини й дійшов наступних висновків.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17 червня 2021 року присуджено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши їх у розмірі 100 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.05.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка уважає, що такий розмір аліментів на даний час є недостатнім для утримання неповнолітньої дитини, обставини, які впливали на визначення розміру присуджених аліментів змінились, а тому з відповідача слід стягнути аліменти в більшому розмірі.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За нормами частин 1 та 2 ст. 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно положень ч. 1-3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п. п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів, позивачка обґрунтовує тим, що змінився матеріальний стан одержувача аліментів, що пов`язано із збільшенням розміру витрат на дитину, яке в свою чергу викликано зростанням сина.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

За позовом ОСОБА_1 Міжгірський районний суд Закарпатської області, рішенням від 17 червня 2021 року, визначив розмір аліментів, які стягнув з ОСОБА_2 на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 . Рішення суду не було оскаржено жодною з сторін по справі й набрало законної сили. Відтак суд, розглядаючи позов в межах заявлених вимог і доводів сторін, виходячи з установлених фактичних обставин, які належало встановити під час розгляду спору про стягнення аліментів, на підставі поданих ними доказів, з дотриманням приписів діючого законодавства вирішив спір і визначив порядок і розміри матеріальної участі відповідача в утриманні спільної неповнолітньої дитини сторін.

Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров`я чи дитини, або ж покращилося матеріальне становище, змінився сімейний стан (зменшилась кількість утриманців) чи стан здоров`я платника аліментів.

При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суду належить з`ясувати зміни в матеріальному та сімейному стані як платника аліментів, так і стягувача, а також погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Суд констатує, що позивачкою не доведено як факту погіршення її матеріального становища так і покращення матеріального становища відповідача, а також змін в сімейному становищі сторін, які давали б підстави для перегляду розміру аліментів. Натомість з доданих відповідачем індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб слідує, що з червня 2025 року по грудень 2025 року відповідач отримує дохід 8150 грн на місяць. Зазначений доказ не дозволяє суду зробити висновок про істотне покращення матеріального становища платника аліментів, яке б давало підстави для збільшення їх розміру.

Суд надає оцінку доводам позивачки про зниження купівельної спроможності гривні з часу присудження аліментів й зауважує, що судовим рішенням було визначено розмір аліментів 100 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. Відтак, при визначенні прожиткового мінімуму враховується купівельна спроможність національної валюти та її динаміка.

Згідно з положеннями абзацу 2 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З врахуванням наведених положень сімейного законодавства, а також ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» й враховуючи правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та постанові Верховного Суду 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17 суд зауважує, що зміна розміру прожиткового мінімуму не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 5 і 6 цієї статті процесуального закону регламентовано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивачка не надала належних та допустимих доказів того, що матеріальний стан платника аліментів змінився та його доходи є значно вищими від тих, які були на час ухвалення рішення про стягнення аліментів та не надала доказів того, що матеріальний стан її, як одержувача аліментів змінився та її доходи є значно нижчими від тих, які були на час ухвалення рішення про стягнення аліментів. ОСОБА_1 не довела наявності змін у сімейному становищі сторін, які давали б підстави для перегляду розміру аліментів у бік їх збільшення. Також позовні вимоги не обґрунтовувались наявністю інших істотних, передбачених законом підстав для збільшення стягуваних із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ..

Відтак суд констатує відсутність обставин, передбачених ст. 192 СК України, які б давали підстави для зміни розміру аліментів, стягнутих рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 17 червня 2021 року із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З урахуванням всіх обставин справи, виходячи із принципів розумності та справедливості, рівності й змагальності сторін, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про відмову в позові.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, ст. 258, 259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено 24.02.2026.

Суддя О. І. Повідайчик