Справа № 297/4264/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" лютого 2026 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позовні вимоги мотивовано тим, що 02 січня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» (далі первісний кредитор) та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи було укладено Договір №5221284 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
На умовах, встановлених Договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язувалося надати ОСОБА_1 грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Відповідно до п.1.2. Кредитного договору, тип кредиту кредит, сума кредиту складає 5000 грн.
Згідно з п.1.3. Кредитного договору, строк кредиту 360 днів: з 02.01.2025 року по 28.12.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.
На підставі погоджених умов, викладених в п.2.1. Кредитного договору, ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу кредит у безготівковій формі в сумі 5000 грн. шляхом перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , яку відповідач вказав під час укладення Кредитного договору.
Пунктом 1.2.1. Кредитного договору передбачено, що за взаємною згодою сторін сума кредиту може бути збільшена, про що укладається Додатковий договір. При цьому сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за Договором відповідно до Графіку платежів (п.1.3. Кредитного договору)
02 січня 2025 року ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 уклали додатковий договір до Кредитного договору, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 7000 грн. шляхом перерахування на картку № НОМЕР_1 .
У п.1.4. Кредитного договору передбачена комісія за надання кредиту в сумі 1200 грн.
Пунктом 1.4.1. Кредитного договору передбачено стандартну процентну ставку 0,95% в день, яка застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3. Договору.
Пунктом 1.4.2. Кредитного договору передбачено знижену процентну ставку 0,9025% в день, яка застосовується на наступних умовах. Якщо клієнт до встановленого строку, зазначеного в п.1.4.2. Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
01 лютого 2025 року відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежів та не повернув тіло кредиту.
Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свої зобов`язання за Кредитним договором.
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 06.01.2026 року цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано до Іршавського районного суду Закарпатської області за територіальною підсудністю.
27 січня 2026 року дана справа надійшла в Іршавський районний суд Закарпатської області та її розподілено для розгляду судді Пітерських М.О.
Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 29.01.2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Цією ж ухвалою за клопотанням представника позивача Столітнього М.М. витребувано від АТ «Універсал Банк» інформацію щодо: належності ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_1 та про надходження на цей рахунок 02.01.2025 року від ТОВ «Лінеура Україна» грошових коштів в сумі 5000 грн. через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» та в сумі 7000 грн. через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Пейтек».
На виконання ухвали суду від 29.01.2026 року, 23 лютого 2026 року від АТ «Універсал Банк» надійшла витребувана інформація.
Представник позивача Столітній М.М., будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, згідно прохальної частини позовної заяви справу просив розглянути без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.25,176-178).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, поважність неявки не підтвердив, відзиву на позов не подав (а.с.153,180).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.
Відповідно до положень ст. 11-16, 202, 509, 525, 526, 610, 614, 625, 629, 1054 ЦК України, цивільні зобов`язання, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися; за загальним правилом, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; особа здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, не завдаючи шкоди іншій особі; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор вправі відповідно до умов договору та положень закону вимагати виконання порушеного зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Згідно з ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.1 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Згідно з ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі; кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами; у разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором.
Згідно положень ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 514 та 519 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.
Судом встановлено, що 02 січня 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи укладено Договір №5221284 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі Кредитний договір) (а.с.92-121).
Згідно з п.1.2. Кредитного договору, на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію (якщо передбачена Договором) і проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає 5000 грн. (а.с.93).
Відповідно до п. 1.3., 1.9. Кредитного договору, строк кредитування (строк, на який надається кредит) 360 днів. Періодичність платежів кожні 30 днів. Мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби (а.с.94,96).
Згідно з п. 1.4., 1.4.1., 1.4.2. Кредитного договору, комісія за надання кредиту становить 500 грн. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 0,95% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в п.1.3. цього Договору. Денна процентна ставка при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 0,9778%. Знижена процентна ставка становить 0,9025% за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах. Якщо клієнт до 31.01.2025 року (включно) сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Денна процентна ставка у разі використання клієнтом права на знижену процентну ставку дорівнює 0,9738% (а.с.94-95).
02 січня 2025 року ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 уклали за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Додатковий договір до Кредитного договору (далі Додатковий договір), яким внесено зміни до умов Кредитного договору (а.с.82-87).
Відповідно до п.1.6. Додаткового договору, комісія за надання додаткової суми кредиту становить 700 грн. З врахуванням зміненої суми кредиту за Договором денна процентна ставка за стандартною процентною ставкою дорівнює 0,9762%, а у разі використання клієнтом права на знижену процентну ставку дорівнює 0,9724% (а.с.82-83).
Відповідно до п. 2.1., 2.2. Кредитного договору та п.2.1. Додаткового договору, Товариство надає кредит та додаткову суму кредиту у безготівковій формі шляхом перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 . Дата надання кредиту та додаткової суми кредиту: 02.01.2025 року або 03.01.2025 року (а.с.84,97).
Відповідно до листа АТ «Універсал Банк» від 21.02.2026 року за № БТ/Е-5753, наданого на виконання ухвали суду від 29.01.2026 року в частині витребування доказів по справі, банківська картка № НОМЕР_2 була емітована банком на ім`я ОСОБА_1 02 січня 2025 року було зарахування коштів у сумі 5000 грн. та 7000 грн. на зазначену картку за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» (а.с.183).
Вказані суми та складові заборгованості відповідача відображено і у розрахунку заборгованості за період з 02.01.2025 року по 31.07.2025 року (а.с.131-138).
ОСОБА_1 не виконував належним чином зобов`язання за кредитним договором.
Дана сума складається з:
- штрафних санцій 6000 грн.,
- комісії за надання кредиту 1200 грн.
Відповідно до ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відзиву на позов та доказів, які спростовують позовні вимоги, відповідач суду не надав.
Що стосується позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 штрафних санкцій в сумі 6000 грн., суд вважає, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, з таких підстав.
Законом України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18.
Вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Також даним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно з ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, зокрема і з власної ініціативи, вправі не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
На підтвердження розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу суду надано:
- Договір №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024 року, укладений між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (а.с.76-78);
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу (правову) допомогу у сумі 4000 грн., що буде відповідати критеріям розумності, справедливості та співмірності.
Відповідно до ч.1 та п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на загальну суму 6422,40 грн., що складається із судового збору, який був сплачений позивачем при пред`явленні даного позову до суду у сумі 2422,40 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог та виходячи з мінімальної ставки судового збору), та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн.
Керуючись ст. 514, 519, 526, 530, 610, 629, 631, 634, 639, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 263-265, 274, 279, 280 ЦПК України,
Позов задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 24 лютого 2026 року.
Головуюча : М. О. Пітерських