Номер провадження 2/373/886/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Опанасюка І.О.,

за участю секретаря судового засідання Бутович Я.О.

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу №369/21050/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП звернувся до суду з вказаною заявою та просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП заборгованість за кредитним договором №71779582 від 28.03.2025 у сумі 10 306, 50 гривень, сплачений судовий збір в розмірі 2242,40 гривень та 4500,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 23.02.2026 прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі №373/2600/25.

Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, без виклику сторін. Копію позовної заяви із додатками направлено відповідачу.

25 лютого 2026 року з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, підсистеми «Електронний суд», від представника позивача надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, оскільки у відповідача відсутня заборгованість за кредитним договором №71779582 від 28.03.2025 .

До заяви додано копію довідки від 19.01.2026 №1901/11 про відсутність заборгованості за кредитним договором №71779582 від 28.03.2025, складену директором ТОВ ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП Велікдановим С.К.

Вирішуючи заяву про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Предметом спору у цій справі, згідно заявлених позовних вимог, було стягнення заборгованості за кредитним договором Договором №71779582 від 28.03.2025 року в сумі 10 306, 50 гривень.

Як вбачається із заяви про закриття провадження у справі, виконання договірних зобов`язань відповідачем відбулося, але вже в процесі розгляду справи.

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Тобто, в контексті наведеної правової норми є підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Проте, якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 10 квітня 2019 року (справа № 456/647/18, провадження №61-2018св19), від 31 липня 2023 року (справа № 335/8285/22).

Обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, встановлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia. Тобто суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 08.06.2021 року по справі №662/397/15-ц.

Вивчивши подану заяву та матеріали справи, враховуючи те, що заборгованість відповідача перед позивачем була сплачена в процесі розгляду справи, що унеможливлює закриття провадження у справі через відсутність предмета спору, а заява представника позивача від 25.02.2026 фактично є заявою про відмову від позову у зв`язку з погашенням боргу, суд, з урахуванням класичного принципу jura novit curia, вважає за можливе задовольнити заяву позивача, однак із застосуванням положень п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, відповідно до якої суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Підстав для неприйняття відмови від позову судом не встановлені і відмова від позову не суперечить вимогам чинного законодавства.

Отже, суд вважає, що провадження у справі необхідно закрити з підстав передбачених у п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі вище викладено, керуючись ст. 49, 247, 255, 256, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

постановив:

Провадження у цивільній справі №369/21050/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О. Опанасюк