Справа № 276/2102/25
Провадження по справі №2/276/110/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року селище Хорошів

Хорошівський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Збаражського А.М., з участю:

секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю 1 місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на державний акт на право приватної власності на землю площею 2,28 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач зазначив, що він є спадкоємцем за законом після смерті матері. Звернувшись до нотаріуса, йому було роз`яснено про пропуск строку для прийняття спадщини і тому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як вказує позивач, встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки на момент смерті спадкодавця ОСОБА_2 він працював за межами Житомирської області, тому не міг вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Ухвалою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 01.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Хорошівського районного суду Житомирської області від 18.12.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначеного справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач просив задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, зазначив, що позов визнають.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.сп.11).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належну їй на праві власності земельну ділянку площею 2,28 га, розташованої на території Березівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області (а.сп.9).

Згідно копії довідок виконкому Хорошівської селищної ради від 25.011.2025 року №154, №155 ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті та протягом шести місців після її смерті разом з нею проживав без реєстрації її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.сп.12).

З метою оформлення спадщини після смерті матері позивач 04.04.2024 звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу, проте отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 04.04.2024 року не заводилась. Нотаріусом роз`яснено ОСОБА_1 право звернутись до суду (а.с. 6).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 04.12.2025 року №83493044 слідує, що в спадковому реєстрі відсутня інформація про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 ( а.с.21).

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 пропустив строк встановлений ст. 1270 ЦК України для подачі заяви про прийняття спадщини.

Верховний Суд зазначив, що правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19) та інших.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Оцінюючи доводи позивача про поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що вони не ґрунтуються на доказах з яких можливо зробити висновок про наявність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2024 по справі №686/5757/23 зазначила, що з урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.

Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.

Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17, від 11 серпня 2021 року у справі №720/1079/19, від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18, від 17 березня 2021 року у справі N 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі N 361/8259/18 та багатьох інших.

Правозастосовча практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є незмінною та усталеною.

Позивачем не надано доказів, які не дозволяли йому у період від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття, подати заяву до нотаріуса. Посилання позивача на те, що він працював в іншій області не підтверджено жодним чином. Також позивач повідомив, що приїжджав за місцем свого постійного проживання, на територію Житомирського району, в період шестимісячного терміну після смерті матері.

Окрім того, суд вважає, що позивач не був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, оскільки така заява могла бути направлена до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини засобами поштового зв`язку, що узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року в справі № 332/3796/19 (провадження № 61-10896св21) та від 27 червня 2022 року в справі № 202/1188/19 (провадження № 61-11828св21).

Крім того, із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивач звернувся лише в листопаді 2025 року, через два роки після закінчення встановленого законом строку для прийняття спадщини з часу смерті спадкодавця ОСОБА_2 , що є досить тривалим проміжком часу та суперечить принципу правової визначеності .

Таким чином, враховуючи тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, а також встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивач не довів, що протягом строку для прийняття спадщини і надалі протягом усього періоду до звернення з заявою до нотаріуса безперервно існували обставини, що об`єктивно створювали істотні труднощі для прийняття спадщини.

Статтею 81 ЦПК України визначено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 76-80 ЦПК України визначені основні положення про докази, відповідно до яких доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на те, що позивач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність суб`єктивних, непереборних істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, а наведені позивачем причини пропуску строку визнано судом неповажними, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись статтями 4, 11, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Хорошівська селищна рада Житомирського району Житомирської області; адреса місцезнаходження: вул. Героїв України, 13 а, с-ще Хорошів, Житомирського району Житомирської області; .

Повний текст рішення складено 23.01.2026.

Головуючий суддя: А.М.Збаражський