Справа №443/2082/25
Провадження №2/443/169/26
РІШЕННЯ

іменем України

25 лютого 2026 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (позивач) подало до суду позов до ОСОБА_1 (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором №102964580 від 25.12.2022 в розмірі 6 944,00 грн, судові витрати у сумі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що 25.12.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №102964580, відповідно до умов якого відповідач отримав 2 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк встановлений кредитним договором. Кредитодавець умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у сумі, визначеній кредитним договором. 28.04.2023 між Первісним кредитором та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги 96-МЛ/Т, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги та у відповідності до статті 512 Цивільного кодексу України Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, визначених в реєстрі боржників, включно з правом вимоги і за Кредитним договором №102964580 від 25.12.2022. Сума заборгованості Відповідача становить 6 944 грн, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 1 600 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків становить - 4 964 грн, прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить - 380 грн.

Представники відповідача подали відзиви на позовну заяву (а.с.48-52, 55-59, 77-81), в обґрунтування яких покликаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази переходу права вимоги від первісного кредитора до Позивача, зокрема відсутні договори факторингу з усіма сторінками, реєстр боржників, акти приймання-передачі та докази оплати за договорами факторингу. Наявний в матеріалах справи витяг з реєстру боржників не містить підпису посадової особи і відтиску печатки первісного кредитора. Також, у матеріалах справи відсутні заяви про видачу грошових коштів, меморіальні ордери та інші первинні документи, кредитний договір № 102964580 підписаний відповідачем за допомогою одноразового цифрового підпису. Позивачем нараховано заборгованість за відсотками згідно Кредитного Договору з порушенням приписів ст. 1048 ЦК України, поза межами строку кредитування. Вимоги позивача про стягнення комісії в сумі 380,00 грн не підлягають задоволенню з огляду на те, що з матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням та комісії за надання кредиту на умовах програм з розстрочки. Банком в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту та комісії за надання кредиту на умовах програм з розстрочки. Положення договору та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) та комісії за надання кредиту на умовах програм з розстрочки є нікчемними. Також, з розрахунку заборгованості вбачається що позивач стверджує про оплату відповідачем 400,00 грн, які зараховані в рахунок оплати комісії по договору. Таке зарахування є неправомірним із зазначених вище обставин, а грошові кошти в сумі 400,00 грн підлягають зарахуванню в рахунок оплати процентів чи тіла кредиту. У матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, який дозволив би перевірити правильність нарахування відсотків, а також зробити висновок, що заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Наданий Позивачем витяг з реєстру боржників до договору відступення прав вимоги не може вважатися відповідним доказом на підтвердження наявності заборгованості. Заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 8 000 грн є неспівмірним зі складністю справи, ціною позову, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідає критерію розумності та їх стягнення у повному обсязі становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Представником позивача подано додаткові пояснення (а.с.91-97), в обґрунтування яких покликаючись на те, що підписання Відповідачем договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення його з правилами надання коштів у позику та вимогами ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», так як ознайомлення із даними правилами передують укладенню договору. Отже, Відповідач був у повній мірі поінформований про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства, що не заперечується і Позивачем. Всі документи знаходяться в особистому кабінеті Позичальника, з якими він був ознайомлений на момент укладення договору, погодився з усіма додатками та невід`ємними частинами Договору в цілому. Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На підтвердження позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за Кредитним Договором надано копію відповідного договору та додатків, розрахунок заборгованості та платіжне доручення. Будь-яких доказів на спростування обставин, що кошти, визначені в електронному договорі у розмірі 2 000,00 грн надійшли в розпорядження відповідача на належну йому банківську картку, отримання та користування кредитними коштами, а також спростування розміру заборгованості по кредиту, розмір якої відображено у розрахунку, відповідач не надав. Згідно відповіді від АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» кошти в розмірі 2 000 грн були отримані Відповідачем. Щодо витрат на правничу допомогу, то позивач надав усі необхідні докази суду та наголошує, що сума та вид виконаної роботи є співмірними та відповідають критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг; час витрачений на підготовку позову та вчинення супутніх дій є достатнім, та співмірним із складністю виконаних адвокатом робіт, так як проведення дій по даній справі вимагає значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог у повному обсязі та незаперечення проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач та його представники у судове засідання повторно не з`явилися, однак представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог у повному обсязі та незаперечення проти ухвалення заочного рішення (а.с.74).

Представником відповідача подано заяву на ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (а.с.46), клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката (а.с. 60, 82), заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника (а.с.61, 83).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 28.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.39-40).

Ухвалою судового засідання від 19.01.2026 витребувано докази та відкладено розгляд справи (а.с.62-63).

Зважаючи на вимоги статей 211, 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України, судом 23.02.2026 проведено розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З урахуванням ухвалення цього рішення за відсутності учасників справи, датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення.

Позиція суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу позовних вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

У анкеті-заяві на кредит №102964580 від 25.12.2022 зазначено суму кредиту, строк кредиту, суму до повернення, позичальника: ОСОБА_1 , його ідентифікаційний номер, дату народження, стать, вік, номер мобільного телефону, номер паспорта, адреса реєстрації та проживання, освіту, місце роботи, щомісячний дохід (а.с.14-15).

Згідно з Договором про споживчий кредит №102964580 від 25.12.2022, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , сторони узгодили такі умови:

Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно п.1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит (п.1.1. Договору);

сума (загальний розмір) кредиту становить 2 000,00 грн у валюті: українська гривня (п.1.2. Договору);

кредит надається строком на 105 днів з 25.12.2022 (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів (п.1.3. Договору);

пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 09.01.2023 (рекомендована дата платежу) (п.1.3.1. Договору);

поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 09.04.2023 (дата остаточного погашення заборгованості) (п.1.3.2 Договору)

позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 09.01.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 09.04.2023 (останнього дня строку кредитування) (п.1.4 Договору);

комісія за надання кредиту: 380,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1 Договору);

проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 600,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.2 Договору);

проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 5 400,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3 Договору);

тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору (п.1.6 Договору);

позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені цим п.2.3 Договору та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено) (п.2.3.1 Договору);

у разі прострочення Позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, позичальник починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування, має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною ставкою, передбаченою п. 1.5.3 Договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України на рівні стандартної ставки, передбаченої п.1.6 Договору. Обов`язок Позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги Кредитодавця (п.4.2. Договору);

цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 Договору).

Договір містить реквізити сторін, зокрема дані позичальника, а саме: ПІБ позичальника - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця реєстрації, номер телефону (НОМЕР_1 ), електронну адресу, а також інформацію про підписання його ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора U76463 (а.с.7-12).

Відповідно до графіку платежів за договором про споживчий кредит №102964580 від 25.12.2022 (Додаток №1 до договору про споживчий кредит №102964580 від 25.12.2022) такий містить розрахунок заборгованості із зазначенням дати видачі кредиту/дати платежу суму кредиту, комісії за надання кредиту, процентів, реальну річну процентну ставку, загальну вартість кредиту (а.с.12).

У Додатку №2 до Договору про споживчий кредит №102964580 від 25.12.2022 міститься Паспорт споживчого кредиту №102964580, який містить інформацію про кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію, який підписаний споживачем електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) (а.с.13-14).

Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким укладено договір про споживчий кредит №102964580 від 25.12.2022, ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН». Акцепт договору здійснено позичальником шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора U76463, який відправлений позичальнику 25.12.2022 на номер мобільного телефону НОМЕР_1 (а.с.14).

Відповідно до платіжного доручення №56483584 від 25.12.2022 та інформації АТ «Райффайзен Банк» від 03.02.2026 на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 25.12.2022 зараховано платіж від Moneysend FUIB MoneyTransfer у сумі 2 000,00 грн відповідно до кредитного договору №102964580 (а.с.15, 86-87).

Згідно з розрахунку заборгованості за кредитним договором №102964580 від 25.12.2025 та виписки з особового рахунку за цим договором заборгованість ОСОБА_1 становить 6 944 грн, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 1 600 грн, прострочена заборгованість за комісіями - 380 грн, прострочена заборгованість за відсотками - 4 964 грн (а.с.16, 17).

Між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги №96-МЛ/Т від 28.04.2023, Додаткову угоду №1 від 26.08.2025 до Договору відступлення прав вимоги №96-МЛ/Т від 26.08.2025, з яких вбачається, що кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників укладеними між кредитором і боржниками (пункт 1.1. Договору). Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (пункт 1.2. Договору). Права Вимоги переходять до Нового Кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь Кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п. 7.1. цього Договору, після чого Новий Кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення Права Вимоги здійснюється шляхом підписання Акту прийманняпередачі Реєстру Боржників (Додаток №2) відповідно до п. 8.3.2. Договору (пункт 6.2.3 Договору). В якості компенсації за придбання (відступлення) Прав Вимоги, Новий Кредитор протягом 5 робочих днів від дати підписання цього Договору сплачує Кредиторові плату в розмірі, що станом на дату підписання Сторонами цього Договору складає 583 317,30 грн без ПДВ. При цьому оплата Прав Вимоги, які підлягають відступленню згідно цього Договору, щодо кожного окремого Боржника, визначається згідно з Додатком №1 до даного Договору (пункт 7.1 Договору) (а.с.17-24, 25,

Пунктом 1 Акта приймання-передачі реєстру Боржників від 28.04.2023 до договору відступлення прав вимоги №96-МЛ/Т від 28.04.2023 встановлено, що згідно з вимогами п.8.3 Договору відступлення прав вимоги №96-МЛ/Т від 28.04.2023 кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кредитора від 28.04.2023, складений за формою згідно із Додатком №1 до Договору (а.с.26).

За змістом платіжної інструкції №71215 від 28.04.2023 ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» здійснено оплату ТОВ «МІЛОАН» у сумі 583 317,30 грн за відступлення права вимоги по Договору відступлення прав вимоги №96-МЛ/Т від 28.04.2023 (а.с.26).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №96-МЛ/Т від 28.04.2023 ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №102964580 від 25.12.2025 (а.с.27).

ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» оформило на ім`я ОСОБА_1 претензію про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором №102964580 від 25.12.2025 у сумі 6 944 грн (а.с.27).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (ТОВ «МІЛОАН», право вимоги від якого перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд.

За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України).

Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Закон України «Про електронну комерцію» (далі - Закон №675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції

Відповідно до приписів частин 3-5 статті 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Згідно з вимогами частин 6-7 статті 11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина 12 статті 11 Закону №675-VIII).

Відповідно до приписів статті 12 Закону №675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Закон України «Про споживче кредитування» (далі - Закон № 1734-VIII), який прийнятий 15.11.2016 та набрав чинності 10.06.2017, визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

Так, загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (пункт 4 частини 1 статті 1 Закону № 1734-VIII).

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (абзац 2 частини 2 статті 8 Закону № 1734-VIII).

Також, судом враховано норми статей 11, 203, 205, 207, 598, 599, 611, 626, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, які визначають підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, форм правочину та способи волевиявлення, вимоги до письмової форми правочину, підстави припинення зобов`язання та припинення зобов`язання виконанням, правові наслідки порушення зобов`язання, поняття та види договору, обов`язок позичальника повернути позику, кредитний договір та проценти за кредитним договором.

Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 25.12.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №102964580 в електронній формі (далі - Кредитний договір), згідно з яким Товариство надало позичальнику кредит у сумі 2 000,00 грн.

Відповідно до договору відступлення прав вимоги №96-МЛ/Т від 28.04.2023 право вимоги за вказаним вище Кредитним договором перейшло від первісного кредитора ТОВ «МІЛОАН» до нового кредитора ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ».

ОСОБА_1 за Кредитним договором нарахована заборгованість в сумі 6 944 грн, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 1 600 грн, прострочена заборгованість за комісіями - 380 грн, прострочена заборгованість за відсотками - 4 964 грн.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову.

Надавши оцінку аргументам сторін, суд зауважує, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму, а договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Із копії наявного у матеріалах справи електронного Кредитного договору вбачається, що ОСОБА_1 як позичальник за цим договором, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця ТОВ «МІЛОАН», надавши йому персональні дані, а саме: ПІБ, дані паспорта, місце проживання, РНОКПП, номер мобільного телефону та банківського рахунку, необхідні для укладення Кредитного договору та формування одноразового ідентифікатора.

Суд зазначає, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету зазначений Кредитний договір не був би укладений.

З огляду на викладене, суд доходить переконання, що Кредитний договір укладений в електронній формі саме з ОСОБА_1 , шляхом підписання останньою його за допомогою одноразового ідентифікатора, який був наданий йому кредитодавцем саме з цією метою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів щодо спростування презумпції правомірності Кредитного договору і такий недійсним не визнано.

Факт одержання коштів ОСОБА_1 підтверджується платіжним дорученням та інформацією з АТ «Райффайзен банк», які свідчить про перерахування йому грошових коштів у сумі 2 000,00 грн на належну йому банківську картку.

Окрім іншого, суд звертає увагу на те, що перерахування коштів узгоджується з вищенаведеними встановленими обставинами справи, зокрема з тим, що кошти перераховані в день (дату) укладення згаданого Кредитного договору і розмір перерахованих коштів відповідає сумі коштів, зазначених у цьому кредитному договорі.

Наведені вище обставини спростовують аргументи відповідача щодо не укладення Кредитного договору та дозволяють дійти обґрунтованого висновку, що відповідач, уклавши Кредитний договір і отримавши кредитні кошти у обумовленому розмірі, взяті на себе зобов`язання за цим Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем як новим кредитором.

Суд критично оцінює аргументи сторони відповідача про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження переходу права вимоги від первісного кредитора до нового кредитора, оскільки такі спростовуються наявними у справі та безпосередньо дослідженим судом доказами, зокрема згаданим договором відступлення прав вимоги №96-МЛ/Т від 28.04.2023, додатковою угоду №1 від 26.08.2025 до цього договору, платіжною інструкцією від 28.04.2023, Актом приймання-передачі реєстру Боржників від 28.04.2023 та Реєстром боржників до згаданого договору відступлення прав вимоги, які беззаперечно доводять обставину належного переходу права вимоги від первісного кредитора ТОВ «МІЛОАН» до нового кредитора ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». Зазначені докази не викликають сумнівів у своїй належності та допустимості.

Також, суд відхиляє аргументи сторони відповідача про нарахування відсотків з порушенням вимог статті 1048 ЦК України, поза межами строку кредитування, як помилкові, виходячи з такого.

Відповідно до умов Кредитного договору сторони погодили строк кредитування тривалістю 105 днів. Датою остаточного погашення заборгованості визначено 09.04.2023, що прямо передбачено як Кредитним договором, так і Додатком № 1 до нього (Графіком платежів), та відповідає погодженому строку кредитування.

Аналіз розрахунку заборгованості у сукупності з випискою з особового рахунку свідчить, що хоча розрахунок охоплює період з 25.12.2022 по 28.04.2023, сума відсотків, заявлена до стягнення, не перевищує суму відсотків, нарахованих за період з 25.12.2022 по 09.04.2023.

Таким чином, нарахування відсотків здійснено в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Щодо доводів сторони відповідача про нікчемність положень договору в частині встановлення комісії та неправомірність її стягнення, суд зазначає таке.

Нормами Закону України «Про споживче кредитування» прямо передбачено включення комісій кредитодавця, пов`язаних із наданням, обслуговуванням та поверненням кредиту, до складу загальних витрат за споживчим кредитом. Отже, встановлення у договорі комісії як складової вартості кредиту є передбаченим законом елементом плати за споживчий кредит і саме по собі не суперечить вимогам законодавства.

З аналізу Кредитного договору вбачається, що сторони погодили разову комісію за надання кредиту у розмірі 380,00 грн (19 % від суми кредиту), яка нараховується одноразово в момент видачі кредиту, чітко визначивши підставу її нарахування, порядок сплати та розмір. Крім того, сторони передбачили у Кредитному договорі також сплату комісії у разі продовження (поновлення) пільгового періоду та збільшення строку кредитування, що є правом позичальника та пов`язане як зі зміною строків виконання зобов`язання, так і з наданням можливості збереження або відновлення пільгових умов користування кредитом.

Таким чином, зазначені комісії не є платою за невизначені додаткові чи супутні послуги, а безпосередньо пов`язана з наданням кредиту та реалізацією позичальником передбачених договором прав і встановлена як складова його вартості.

За таких обставин підстав для визнання положень Кредитного договору щодо сплати комісії нікчемними суд не вбачає.

Отже, з урахування наведеного, суд доходить переконання про відсутність підстав вважати, що нарахована сума заборгованості не узгоджується з умовами зазначеного Кредитного договору та розрахована неправильно. Розмір заборгованості за Кредитним договором стороною відповідача належними та допустимими доказами не спростовано, своїх розрахунків, відмінних від наявних у матеріалах справи, не наведено.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір у сумі 2 422,40 грн підлягає покладенню на відповідача у повному обсязі.

Витрат на професійну правничу допомогу.

Витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн, які сторона позивача просить стягнути з відповідача, підтверджуються доданими до позовної заяви доказами, а саме: Договором про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025, у якому сторони обумовили його істотні умови, зокрема, предмет договору та порядок оплати послуг адвокатського бюро (а.с.30), актом №Д/7627 від 12.11.2025 та детальним описом наданих послуг до Акту, який містить інформацію про перелік наданих правових послуг, їхню тривалість та вартість (а.с.32).

Сторона відповідача заперечила проти визначеного стороною позивача розміру витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8 000,00 грн, зазначивши, що такий розмір є непропорційним і підлягає зменшенню, враховуючи складність справи, фактичний час, витрачений адвокатом на професійну правничу допомогу, ціну позову.

При вирішенні питання розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу судом взято до уваги норми статей 133, 137, 141 ЦПК України, якими передбачено види судових витрат, витрати на професійну правничу допомогу та розподіл судових витрат між сторонами.

Окрім цього, суд враховує правові висновки, зроблені Верховним Судом з цього питання. Зокрема:

у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.

У додатковій постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 18 лютого 2022 року у справі №925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Також, суд зважає на положення пункту пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України, згідно з якими загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Оцінивши аргументи сторони позивача, суд зазначає, що сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн, з огляду на: зміст та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), не складність справи, усталеність судової практики при розгляді справ цієї категорії, ціну позову, - не відповідає критеріям розумності та співмірності і є надмірною.

За наведених обставин, суд вважає обґрунтованими витратами на професійну правничу допомогу у цій справі суму у розмірі 3 000,00 грн, яка в силу положень частини 2 статті 141 ЦПК України покладається на відповідача.

На підставі статей 11, 526, 598, 599, 610, 611, 626, 628, 638, 639, 1049, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (місцезнаходження: м.Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, ідентифікаційний код юридичної особи 35234236) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за Договором про споживчий кредит №102964580 від 25.12.2022 в сумі 6 944 (шість тисяч дев`ятсот сорок чотири) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» судовий збір у сумі 2 422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3 000,00 грн, а всього 5 422 (п`ять тисяч чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення - 25 лютого 2026 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів