УХВАЛА

20 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 335/2187/25

провадження № 61-1581ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Ступак О. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Штабовенка Дениса Всеволодовича, на постанову Запорізького апеляційного суду від 20 січня 2026 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь:

аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з для звернення до суду з позовом;

аліменти на його утримання в розмірі 1/6 з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_3 трирічного віку з для звернення до суду із позовом;

визначити місце проживання дітей разом з батьком.

Рішенням Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2025 року позов задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позову до суду з 07 березня 2025 року, і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 07 березня 2025 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку.

Визначено місце проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з батьком - ОСОБА_1 .

Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 20 січня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення місцевого суду в частині стягнення ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 07 березня 2025 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку, скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У лютому 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Штабовенка Д. В., на постанову Запорізького апеляційного суду від 20 січня 2026 року.

Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2026 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків щодо подання доказів надсилання копії скарги відповідачці.

У лютому 2026 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 12 лютого 2026 року.

У касаційній скарзі, заявник посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позову, а рішення суду першої інстанції у відповідній частині залишити в силі.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 23 березня 2021 року в справі № 910/3191/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 335/2187/25за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, про визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 02 березня 2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. М. Осіян

О. В. Ступак