Справа №534/299/26
Провадження №2/534/140/26
ГОРІШНЬОПЛАВНІВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року місто Горішні Плавні

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю секретаря судового засідання Віднійчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Горішні Плавні Полтавської області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Першина С.М. про забезпечення позову,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Першин С.М. звернувся до суду з заявою про забезпечення його позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 5196621,80 грн. Просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , шляхом заборони суб?єктам державної реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження та переходу речових прав на вказане нерухоме майно - до набрання законної сили рішенням суду Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 246, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , шляхом заборони суб?єктам державної ресстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження та переходу речових прав на вказане нерухоме майно - до набрання законної сили рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України учасники справи в судове засідання не викликались.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, вважаю, що заява не підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів.

Частиною першою та другої статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Предметом вказаного заявником позову є стягнення коштів за договорами позики в сумі 5196621, 80 грн., які були укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , при цьому у заяві про забезпечення позову відсутні обґрунтування вимог саме до ОСОБА_3 , оскільки матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 є дружиною відповідача ОСОБА_2 .

При цьому представник позивача просить вжити заходів та накласти арешт на нерухоме майно, яке належить саме ОСОБА_3 на праві власності.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства") положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Між тим, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на те, що позивач просить забезпечити позов у визначений ним спосіб без надання жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості таких вимог. Заявником не доведено наявності правових підстав для накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 .

Сам по собі факт укладення відповідачем ОСОБА_2 боргового зобов`язання під час перебування у шлюбі не є безумовною підставою для накладення арешту на майно іншого з подружжя. Заявником не надано доказів того, що нерухоме майно є об`єктами спільної сумісної власності подружжя, що вони набуті за спільні кошти або що вони можуть бути предметом звернення стягнення за зобов`язаннями відповідача.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, суд вважає, що подана заява про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154, 272, 353, пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, -

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Першина С.М. про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцати днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали.

Суддя Т.О.Куц