ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 759/22513/24

провадження № 61-13958св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Ступак О. В. (суддя-доповідачка), Шиповича В. В.,

учасники справи:

заявниця - ОСОБА_1 , як у своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Святошинський відділ державної реєстрації актів міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чорнія Дмитра Олександровича на постанову Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2025 року у складі колегії суддів: Ратнікової В. М., Борисової О. В., Ящук Т. І.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог і підстав заяви

1. У жовтні 2024 року ОСОБА_1 , яка діє як у своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернулася до суду із заявою про оголошення фізичної особи ОСОБА_8 померлим, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 (далі - ВЧ НОМЕР_1 ), Святошинський відділ державної реєстрації актів міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Святошинський ВДРАЦ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

2. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 2010 року вона проживала з ОСОБА_8 як дружина і чоловік без реєстрації шлюбу, за цей час у них народилися діти - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

3. 24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України в країні введено воєнний стан та оголошено мобілізацію. ОСОБА_8 у березні 2022 року був призваний на військову службу.

4. Під час виконання бойового завдання в складі сил та засобів Операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей ІНФОРМАЦІЯ_14 близько 20 год при в`їзді у с. Олександропілля Попаснянського району Луганської області відбулося бойове зіткнення зі збройними силами рф, внаслідок чого ОСОБА_8 разом із побратимами зникли безвісти.

5. За ознаками вчиненого правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 КК України, за фактом безвісного зникнення військовослужбовця ОСОБА_8 13 травня 2022 року порушено кримінальне провадження № 0000283. 18 січня 2024 року ДП «Український національний центр розбудови миру» Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України надано відповідь про відсутність відомостей про перебування ОСОБА_8 у полоні.

6. З травня 2022 року вона не може отримати свідоцтво про смерть чоловіка, оскільки відсутня довідка про його смерть. З моменту зникнення ОСОБА_8 пройшло більше двох років, його досі не знайдено, відомості про його місце перебування відсутні. Перебування ОСОБА_8 у полоні також не підтверджується.

7. Вважає, що усі наведені нею докази дають підстави для обґрунтованого припущення про смерть ОСОБА_8 під час виконання бойового завдання, ІНФОРМАЦІЯ_14 близько 20 год у районі населеного пункту Олександропілля Попаснянського району Луганської області.

8. Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_8 , ймовірно, загинув під час виконання бойового завдання, є підстави для оголошення його судом померлим відповідно до частини другої статті 46 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

9. Оголошення ОСОБА_8 померлим необхідне їй для реалізації спадкових прав та оформлення права на одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

10. Враховуючи викладене, просила оголосити померлим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, уродженця міста Києва, останнє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , у результаті його безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки і оборони України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, встановити дату та місце смерті, а також зазначити причину смерті.

Стислий виклад змісту судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

11. Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2025 року у складі судді Бабич Н. Д., присяжних: Гетьман Ю. В., Висоцького В. В., заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Оголошено померлим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, уродженця міста Києва, останнє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , у результаті його безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки і оборони України, загибель якого пов`язана з виконанням бойового завдання в умовах воєнного стану.

Датою смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ухвалено вважати ІНФОРМАЦІЯ_14 . Місцем смерті ОСОБА_8 - населений пункт Олександропілля Попаснянського району Луганської області.

12. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідно до обставин цієї справи ймовірна загибель ОСОБА_8 відбулася під час виконання ним бойового завдання у районі населеного пункту Олександропілля Попаснянського району Луганської області, де він разом з іншими військовослужбовцями потрапив під гранатометний та стрілецький вогонь противника.

13. Відраховуючи строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України для оголошення особи померлою, суд керувався тим, що згідно з Наказом № 309 територія Попаснянської міської територіальної громади Луганської області не належить до переліку територій активних бойових дій, з 07 травня 2022 року припинено ведення бойових дій та територію Попаснянської міської територіальної громади Луганської області окуповано, а тому саме ця дата є днем закінчення активних бойових дій на цій місцевості і строк для оголошення особи померлою необхідно рахувати саме з цієї дати.

14. Оскільки станом на час розгляду справи дворічний строк та шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, спливли, суд дійшов висновку про наявність підстав для оголошення ОСОБА_8 померлим.

15. Постановою Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2025 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні заяви.

16. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що правовий аналіз норм законодавства та встановлених судом фактичних обставин у своїй сукупності дозволяють зробити висновок про те, що обставини справи не дають підстав припускати смерть ОСОБА_8 в певний час і за певних обставин, а тому відсутні правові підстави для оголошення його померлим до спливу строків, вказаних у частині другій статті 46 ЦК України.

17. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Стислий виклад доводів і вимог касаційної скарги та відзиву на касаційну скаргу

18. 08 листопада 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Чорнія Д. О. звернулася до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2025 року, в якій просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанцій та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

19. Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права. Зокрема, у касаційній скарзі зазначено, що апеляційним судом в оскаржуваному рішенні не враховано висновків щодо застосування норми права, а саме частини другої статті 46 ЦК України, у подібних правовідносинах, сформульованих у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22, та висновків щодо встановлення обставин, які свідчать про вірогідність смерті особи, сформульовані у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23, від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22 та від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

20. Також у касаційній скарзі як на підставу оскарження судових рішень міститься посилання на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу), а саме зазначено, що апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 1 частина третя статті 411 ЦПК України).

21. 01 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» Міністерство оборони України подало відзив на касаційну скаргу. У відзиві заявник зазначає, що правовий аналіз релевантних норм законодавства та встановлених фактичних обставин у своїй сукупності дозволив апеляційному суду зробити висновок про те, що обставини справи не дають підстав припускати смерть ОСОБА_8 в певний час і за певних обставин, а тому відсутні правові підстави для оголошення його померлим до спливу строків, вказаних у частині другій статті 46 ЦК України.

22. 11 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ІНФОРМАЦІЯ_2 подано пояснення на касаційну скаргу, в якому зазначено, що рішення суду апеляційної інстанції постановлено з повним з`ясуванням обставин які мають значення для справи та з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

23. Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2025 року відкрито касаційне провадження у справі.

24. 12 грудня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

25. Ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2026 року справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

26. ОСОБА_8 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а її матір`ю є ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 11 березня 2011 року, актовий запис № 748.

27. Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане Святошинський ВДРАЦ.

28. Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 13 березня 2023 року (справа № 759/11895/23) визнано громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьком дитини ОСОБА_4 ( ОСОБА_12 ), яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Кенінгс-Вустергаузен Федеративної Республіки Німеччина (запис акта про народження № G 349/2022).

29. ОСОБА_8 з 03 вересня 1994 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_13 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу.

30. У шлюбі подружжя має доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, копією свідоцтва про народження.

31. 04 березня 2022 року у зв`язку із введенням воєнного стану та оголошенням загальної мобілізації в Україні, ОСОБА_8 був призваний на військову службу та, відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 04 березня 2022 року № 37, зарахований до списків особового складу і призначений на посаду стрільця відділення контрдиверсійної боротьби взводу контрдиверсійної боротьби роти контрдиверсійної боротьби ВЧ НОМЕР_1 .

32. 25 квітня 2022 року відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 25 квітня 2022 року № 88 з 26 квітня 2022 року ОСОБА_8 вибув у відрядження з метою виконання службових (бойових) завдань у складі оперативного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_11 » оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_12 ».

33. Відповідно до наказу командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_13 » від 04 травня 2022 року № 92 ОСОБА_8 вважався таким, що прибув 28 квітня 2022 року до складу сил та засобів оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_13 » з метою виконання службових (бойових) завдань.

34. Разом з ОСОБА_8 у відрядження на виконання бойових завдань направлені його побратими: сержант ОСОБА_14 , сержант ОСОБА_15 та рядовий ОСОБА_16 .

35. На підставі рапорту командира роти контрдиверсійної боротьби видано наказ командира ВЧ НОМЕР_1 від 07 травня 2022 року № 31 про призначення службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовців зазначеної роти.

36. Відповідно до акта службового розслідування від 29 травня 2022 року встановлено, що під час виконання бойового завдання в складі сил та засобів Операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей ІНФОРМАЦІЯ_14, близько 20 год, при в`їзді у с. Олександропілля Попаснянського району Луганської області відбулося бойове зіткнення зі збройними силами противника, внаслідок чого безвісти зникли військовослужбовці ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Під час виконання завдання група в складі 8 осіб на чолі з сержантом ОСОБА_14 у взаємодії з військовослужбовцями НОМЕР_4 ОРБ виїхали на двох автомобілях у район населеного пункту Олександропілля Попаснянського району Луганської області, де потрапили під гранатометний та стрілецький вогонь противника, в результаті чого підірвано автомобіль «Volkswagen Touareg», у якому на момент вибуху знаходились військовослужбовці ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 . Цей факт підтверджується свідками: старшим бойовим медиком роти контрдиверсійної боротьби солдатом ОСОБА_17 , стрільцем другого взводу першого відділення роти контрдиверсійної боротьби сержантом ОСОБА_18 , стрільцем першого відділення першого взводу роти контрдиверсійної боротьби ОСОБА_19 . Також встановлено, що під час ведення бою та після його закінчення зв`язок із зниклими військовослужбовцями втрачено, пошукові заходи результатів не дали, на місцевості, де відбулося бойове зіткнення, тіл військовослужбовців не знайдено. Повідомлень про перебування цих військовослужбовців у полоні противника не надходило. Відомості про самовільне залишення військової частини, дезертирство під час бою, добровільну здачу в полон зазначеними військовослужбовцями не підтвердились.

37. 10 травня 2022 року за фактом зникнення безвісти військовослужбовців ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 та ОСОБА_16 на території Луганської області під час виконання бойового завдання порушено кримінальне провадження № 0000078 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 110 КК України, щодо безвісти зниклих за особливих обставин військовослужбовців.

38. Згідно з відомостями з інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП», ОСОБА_8 перебуває в розшуку за ГУНП в Кіровоградській області, як безвісти зникла особа, кримінальне провадження від 13 травня 2022 року № 0000283.

39. 06 вересня 2022 року матеріали кримінального провадження від 13 травня 2022 року № 0000283 за фактом безвісного зникнення ОСОБА_8 . Кіровоградською обласною прокуратурою передано за підслідністю для здійснення досудового розслідування до ГУНП в Луганській області.

40. Відповідно до відповіді ГУНП в Луганській області від 16 грудня 2024 року № 44006/111/18-2024 у кримінальному провадженні від 13 травня 2022 року 0000283 триває досудове розслідування та вживаються заходи, спрямовані на встановлення місця знаходження зниклого безвісти ОСОБА_8 .

41. З метою отримання додаткових відомостей про можливе місце перебування ОСОБА_8 адвокатом Бордуновою Н. надіслано запит до ДП «Український національний центр розбудови миру» та отримано відповідь, що відомості про ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , внесені до реєстру НІБ. В НІБ відсутня інформація про перебування в полоні ОСОБА_8 .

42. Відповідно до наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_8 востаннє перетинав кордон України на виїзд 21 вересня 2019 року та на в`їзд в Україну 23 вересня 2019 року.

43. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції про задоволення заяви ОСОБА_1 , виходив із того, що Попаснянська міська територіальна громада Луганської області з 24 лютого до 07 травня 2022 року була територією активних бойових дій, а з 07 травня 2022 року ця територія і дотепер є тимчасово окупованою рф (перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376). Отже, на дату зникнення безвісти (ІНФОРМАЦІЯ_14) старшини ОСОБА_8 , Попаснянська міська територіальна громада Луганської області була територією активних бойових дій, а з 07 травня 2022 року є тимчасово окупованою територією України. Оскільки Попаснянська міська територіальна громада Луганської області з 24 лютого до 07 травня 2022 року була територією активних бойових дій, а з 07 травня 2022 року - тимчасово окупована територія рф, то заява про оголошення ОСОБА_8 померлим є передчасною.

44. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

45. Обов`язком суду під час розгляду справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

46. Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

47. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Межі та підстави касаційного перегляду

48. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, ухвалу суду першої інстанції щодо розгляду скарги на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, після її перегляду судом апеляційної інстанції (пункт 2 частини першої статті 389 ЦПК України).

49. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Право, застосоване судом, та оцінка доводів касаційної скарги

50. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

51. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

52. Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

53. Частиною першою статті 46 ЦК України встановлено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

54. Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

55. Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

56. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

57. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

58. Смерть - це припинення життєдіяльності організму. Зі смертю припиняється цивільна правоздатність фізичної особи.

59. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

60. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22 вирішила виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою у разі, якщо є підстави припускати про вірогідну смерть (загибель) особи на території, на якій велись активні бойові дії.

61. Велика Палата Верховного Суду наголосила, що в частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на всій території України.

62. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія, хоча і є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних дій.

63. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.

64. У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема: письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

65. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.

66. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).

67. Разом із тим суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою (див. постанови Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 148/1207/22, від 04 червня 2025 року у справі № 591/11696/23, від 18 грудня 2025 року у справі № 357/16463/24).

68. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

69. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

70. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).

71. Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.

72. Задовольняючи частково заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що обставини справи дають можливість зробити вірогідне припущення про смерть у певний час ОСОБА_8 унаслідок бойових дій під час захисту Батьківщини та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України поблизу населеного пункту Олександропілля Попаснянського району Луганської області.

73. Суд першої інстанції, розглядаючи заяву, дійшов висновку, що як шестимісячний, так і дворічний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, який починає відлік від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі ОСОБА_8 , на момент подання заяви сплив.

74. В свою чергу, суд апеляційної інстанції вважав, що оскільки територія, на якій відбулась вірогідна загибель військовослужбовця ОСОБА_8 , на момент такої події була територією активних бойових дій, а потім окупована супротивником, то відлік строку, передбаченого частиною другою статті 46 ЦК України, не розпочався, відповідно, заява про оголошення ОСОБА_8 померлим є передчасною.

75. Верховний Суд в цій справі погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

76. Оцінюючи висновки судів попередніх інстанцій, які є протилежними у питанні того, як застосовуються висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24), Верховний Суд вважає за необхідне зазначити про таке.

77. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, посилаючись на наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, зробив висновок, що оскільки Попаснянська міська територіальна громада Луганської області з 24 лютого до 07 травня 2022 року була територією активних бойових дій, а з 07 травня 2022 року - тимчасово окупована територія рф, то заява про оголошення ОСОБА_8 померлим є передчасною.

78. Тобто, суд апеляційної інстанції вважав, що якщо після закінчення активних бойових дій на певній території, ця ж територія стала тимчасово окупованою рф, то перебіг строку, визначеного частиною другою статті 46 ЦК України, не розпочинається.

79. Касаційний цивільний суд нагадує, що у справі № 755/11021/22, формулюючи висновки, Велика Палата Верховного Суду виходила з того (див. пункт 45 постанови), що у частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).

80. Велика Палата Верховного Суду для з`ясування змісту припису речення другого частини другої статті 46 ЦК України «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» використовувала телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норми права (див. пункти 58-61 постанови ВП ВС).

81. У пунктах 62, 65, 66 постанови у справі № 755/11021/22 Велика Палата Верховного Суду виснувала: «Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.

У чинному ЦК України видозмінену до реалій незалежної України статтю 21 законодавець виклав у статті 46 без істотних змін, доповнивши її у частині другій реченням другим з наведенням спеціального правила із вказівкою на право суду (з урахуванням конкретних обставин) оголосити фізичну особу померлою до спливу дворічного строку, але не раніше спливу шести місяців.

Законодавець доповнив чинний ЦК України реченням другим частини другої статті 46 ЦК України задля врегулювання ситуацій, коли у суду є достатні істотні підстави вважати, що на основі доказів у конкретній справі фізична особа - з надзвичайно великою вірогідністю - є дійсно померлою (загиблою), і що впродовж двох років, зазначених у частині першій цієї статті, про особу не буде додаткових відомостей як про живу».

У підсумку Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку: «… шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість» (див. пункт 82 постанови).

82. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.

83. Очевидно, що Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24) не формулювала висновок для ситуації, коли територія, на якій відбулась вірогідна загибель військовослужбовця, на момент такої події була територією активних бойових дій, а потім окупована супротивником.

84. Обставини справи, яка перебувала на розгляді у Великій Палаті Верховного Суду, стосувались подій, коли ймовірна загибель фізичної особи сталась на території, де велись активні бойові дії, а після їх завершення території залишилась під контролем України.

85. Оскільки за встановленими у цій справі обставинами територія, на якій відбулась вірогідна загибель військовослужбовця ОСОБА_8 , на момент такої події була територією активних бойових дій, а потім окупована супротивником; у суду з надзвичайно великою вірогідністю є достатні істотні підстави вважати, що військовослужбовець ОСОБА_8 загинув, то відлік строку, передбаченого частиною другою статті 46 ЦК України може бути здійснений у цій справі з 07 травня 2022 року.

86. Такий висновок суду не суперечить висновку Великої Палати Верховного Суду про те, що шість місяців мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія, хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій (див. пункт 109 постанови).

87. На переконання колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, розширювальне тлумачення частини другої статті 46 ЦК України, за якого відлік строку, після спливу якого фізична особа може бути оголошена померлою, ставиться у залежність від можливості отримання підтверджень із території, що після завершення активних бойових дій набула статусу тимчасово окупованої, призводить до позбавлення заявників передбаченого законом механізму захисту його прав, оскільки наведена норма не пов`язує перебіг відповідних строків з такими подіями.

88. Підсумовуючи викладене, Верховний Суд вважає, що у справі, про перегляд якої подано касаційну скаргу, є підстави припускати з високим ступенем вірогідності, що військовослужбовець ОСОБА_8 , ймовірно, загинув за особливих обставин у результаті гранатометного та стрілецького вогню противника, в результаті чого підірвано автомобіль «Volkswagen Touareg», у якому на момент вибуху знаходився військовослужбовець ОСОБА_8 із побратимами під час захисту Батьківщини та виконання бойового завдання й забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про оголошення ОСОБА_8 померлим.

89. Верховний Суд бере до уваги три інші справи щодо військовослужбовців, які зникли безвісті разом з ОСОБА_8 .. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 квітня 2025 року у справі № 308/16825/24 оголошено ОСОБА_14 померлим. Датою смерті ОСОБА_14 ухвалено вважати ІНФОРМАЦІЯ_14 .

90. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 квітня 2025 року у справі № 308/14638/24 оголошено ОСОБА_15 померлим. Датою смерті ОСОБА_15 ухвалено вважати ІНФОРМАЦІЯ_14 .

91. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 червня 2025 року у справі № 308/5346/25 оголошено ОСОБА_16 померлим. Датою смерті ОСОБА_16 ухвалено вважати ІНФОРМАЦІЯ_14 .

92. Отже, судами встановлено наявність передбачених законом підстав для оголошення померлими військовослужбовці ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які разом з ОСОБА_8 , під час виконання бойового завдання в складі сил та засобів Операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей ІНФОРМАЦІЯ_14 близько 20 год при в`їзді у с. Олександропілля Попаснянського району Луганської області внаслідок бойового зіткнення зі збройними силами противника, ймовірно загинули.

93. За відсутності істотних відмінностей у фактичних обставинах цієї справи та враховуючи те, що всі чотири військовослужбовці: ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , у момент ймовірної загибелі (вибух автомобіля) перебували в одному автомобілі «Volkswagen Touareg», що підтверджується матеріалами службового розслідування, під час проведення якого допитані свідки: старшим бойовий медик роти контрдиверсійної боротьби солдат ОСОБА_17 , стрілець другого взводу першого відділення роти контрдиверсійної боротьби сержант ОСОБА_18 , стрілець першого відділення першого взводу роти контрдиверсійної боротьби ОСОБА_19 відсутні правові підстави для різного підходу до вирішення питання щодо оголошення зазначених військовослужбовців померлими.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

94. Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбаченихстаттею 400 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону (стаття 413 ЦПК України).

95. Верховний Суд констатує, що суд першої інстанції, правильно визначившись із характером спірних правовідносин і встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення заяви, дійшов загалом обґрунтованого висновку про наявність достатніх правових підстав для оголошено померлим ОСОБА_8 у результаті його безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки і оборони України, загибель якого пов`язана з виконанням бойового завдання в умовах воєнного стану.

96. Натомість апеляційний суд, виходячи з тих самих обставин справи й наданих сторонами доказів, в інший спосіб розтлумачив частину другу статті 46 ЦК України, в зв`язку з чим скасував рішення, яке відповідало вимогам законності й обґрунтованості.

Щодо розподілу судових витрат

97. У підпункті «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України передбачено, що постанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

98. За загальним правилом, при розподілі судових витрат у резолютивній частині судового рішення за результатами розгляду та вирішення справи встановлюється обов`язок сторони, не на користь якої ухвалено таке судове рішення, відшкодувати (компенсувати) іншій стороні понесені судові витрати із вказівкою на чіткий розмір відповідних судових витрат.

99. На підставі статті 141 ЦПК України з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений нею судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 968,96 грн.

Керуючись статтями 402, 409, 413, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чорнія Дмитра Олександровича задовольнити.

Скасувати постанову Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2025 року.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2025 року залишити в силі.

Стягнути з Міністерство оборони України на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 968 гривень 96 коп.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

О. В. Ступак

В. В. Шипович