Справа № 953/1845/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2026 р. м.Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Демченко С.В., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту у справах дітей Харківської міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,

у с т а н о в и в:

18 лютого 2026 року на адресу суду засобом «Електронний суд» надійшлазаява ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перевіривши матеріали заяви, вважаю, що вона підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Положеннями ч. 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

За правилами цивільного процесуального законодавства заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Положеннями ч. 2 ст. 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Вимогами ч. 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Положеннями ч. 1 ст. 62 ЦПК України встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Заява ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини надійшла на адресу суду засобом «Електронний суд».

Як вбачається з матеріалів заяви, вона подана від імені ОСОБА_1 та підписана представником адвокатом Коваленком М.В.

Проте, до заяви не додано жодних документів, які б підтверджували повноваження адвоката Коваленка М.В. діяти від імені та в інтересах ОСОБА_1 , зокрема не долучені належним чином завірені копії: договору про надання правничої допомоги, ордеру про надання правничої допомоги, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність, що позбавляє суд можливості пересвідчитись у наявності належних повноважень.

Отже, заяву подано та підписано особою, яка не має процесуальної дієздатності здійснювати цивільні процесуальні права та обов`язки в суді від імені ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

При цьому відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

За вищенаведених обставин приходжу до висновку, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, слід повернути заявнику, роз`яснивши право на повторне звернення з даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 293, 294, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту у справах дітей Харківської міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складений та підписаний 25 лютого 2026 року.

Суддя С. В. Демченко