Провадження № 2/679/314/2026
Справа № 679/1804/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

24 лютого 2026 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Стасюка Р.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.08.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір №2821103, згідно якого кредитодавець на умовах встановлених договором надає позичальнику грошові кошти у розмірі 5000,00 грн строком на 360 днів.

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання з надання ОСОБА_1 кредитних коштів виконало у повному обсязі у той час, як відповідач вз`ятих на себе зобов`язань за договором про споживчий кредит не виконав, грошові кошти не повернув, проценти за користування ними не сплатив.

За вказаним кредитним договором за позичальником утворилася заборгованість у розмірі 16400,00 грн, з яких: 5000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 11400,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами.

26.03.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №26032021, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором № 2821103.

23.05.2024 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №23_05_24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (відступило) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Факторинг Партнерс» прийняло належні ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача за кредитним договором № 2821103.

Таким чином, позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 16400,00 грн, що виникла в зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань за кредитним договором № 2821103.

На підставі наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2821103 від 23.08.2020 у розмірі 16400,00 гривень, а також судовий збір в розмірі 2422,40 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 гривень.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16.12.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, у строк встановлений ухвалою суду про відкриття провадження, від сторін не надійшло, відповідач, який належним чином повідомлявся про розгляд справи, відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач відзив на позовну заяву не подав, у той час як представник позивача у позовній заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення, судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що 23.08.2020 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір № 2821103 про надання споживчого кредиту. Згідно умов договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 5000,00 гривень (п.1.3 Кредитного договору). Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту 22.09.2020, вказується у Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договорм. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору (п.1.4. Кредитного договору).

Підунктом 1.5.1 кредитного договору розмір зниженої процентної ставки визначено у розмірі 0,01% в день від суми кредиту, що застосовується у межах строку надання кредиту визначеного п.1.4 цього договору (без пролонгацій), якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку.

Стандартна процентна ставка за договором становить 1,90% в день від суми кредиту та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо споживач не виконав умови зазначені у п.п. 1.5.1 договору для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася строку користування кредитом відповідно до п.4.1-4.6 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору; у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 ч.1 ст. 1048 ЦК України. У випадку невиконання споживачем умов для застосування зниженої процентної ставки, користування кредитом для споживача стає доступним виключно на стандартних умовах за стандартною процентною ставкою.

Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту (п. 2.1 Кердитного договору).

Зазначений договір про надання споживчого кредиту було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом №53-ОД від 16.01.2020 року та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents та підписано відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором М498373 - 23.08.2020 11:21:54 (п. 9.6, п.10 договору).

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором виконало та надало для ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» за №6153-ВП від 07.01.2025, відповідно до якої, за дорученням ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», на виконання угоди про переказ коштів № ВП-200417-1 від 20.04.2017, 23.08.2020 здійснено успішний переказ коштів у розмірі 5000,00 гривень на карту № НОМЕР_2 , код авторизації 267074, номер транзакції в системі WarForPay-creditpius-10127307.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 умов договору про споживчий кредит № 2821103 від 23.08.2020, за період з 23.08.2020 по 26.12.2020 утворилася заборгованість, яка відповідно до проведеного ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» розрахунку становить 16400,00 гривень, з яких: 5000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 11400,00 гривень - заборгованість за відсотками.

26.03.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 26032021.

Згідно з п.1.2 договору факторингу права вимоги щодо конкретного боржника переходять до фактора (позивача) в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників, після чого фактор (позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги.

26.03.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників до договору факторингу № 26032021 від 26.03.2021.

Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 26032021 від 26.03.2021 Реєстр боржників від 26.03.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2821103 від 23.08.2020 у розмірі 16400,00 гривень.

23.05.2024 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №23/05/24.

Згідно з п.1.1 вказаного договору фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі заборгованостей (додаток № 1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованості.

Відповідно до п. 5.2 договору факторингу №23/05/24 від 23.05.2024 перехід від клієнта до фактора права вимоги за портфелем заборгованості відбувається у момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

20.12.2024 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено додаткову угоду №1 до договору факторингу №23/05/24 від 23.05.2024, якою внесено зміни до преамбули реєстру заборгованостей №1, №2, №3, № 4 та № 5 від 23.05.2024.

23.05.2024 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг Партнерс» підписано Акт прийому-передачі Реєстру заборгованостей до договору факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024.

Відповідно до реєстру заборгованостей № 1 до договору факторингу №23/05/24 від 23.05.2024 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2821103 від 23.08.2020 у розмірі 16400,00 гривень.

Таким чином, позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2821103 від 23.08.2020 у загальному розмірі 16400,00 гривень.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

Закон України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Судом встановлено, що договір про надання споживчого кредиту підписано відповідачем за допомогою одноразового пароля - ідентифікатора, а тому його укладання між сторонами підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави щодо позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).

У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ст.1052 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст.525-527 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В ході розгляду справи встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, надавши грошові кошти, у той час як ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів не виконав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання, за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог.

З досліджених судом доказів втанолено, що до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №2821103 від 23.08.2020 .

Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідач відзив на позов до суду не подав, не заперечував факт укладання кредитного договору, отримання та користування кредитними коштами, не спростував проведеного позивачем розрахунку та розміру заборгованості, не подав своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача. Отже, відповідач не довів відсутність його вини у порушенні зобов`язань, не спростував підстави позову.

Разом з тим, щодо нарахування відсотків за кредитним договором суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, п. 4.1, п. 4.2 договору про надання споживчого кредиту № 2821103 від 23.08.2020 визначено, що строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначених в п. 1.4 договору (30 днів), якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п. 4.2-4.5 договору; споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.3 договору.

Відповідно до п.4.3 договору пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку корисування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів.

У випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених у п.4.3 договору, та нова дата повернення кредиту відображається у особистому кабінеті. Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою (п. 4.5 договору).

Як убачається з картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) відповідачем 28.08.2020 здійснено оплату нарахованих у період з 23.08.2020 по 28.08.2020 процентів за користування кредитом, і на виконання умов п. 4.1-4.2 договору, строк дії договору з 29.08.2020 продовжено на 30 днів (до 27.09.2020), із застосуванням стандартної процентної ставки 1,90% на день.

У подальшому, за відсутності волевиявлення позичальника, кредитодавець з урахуванням п. 3.1 договору, згідно якого нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт, прожовжував здійснювати нарахування процентів за кредитним договором у період з 28.09.2020 до 26.12.2020 (90 днів).

При вирішенні даного спору у частині визначення суми заборгованості за процентами суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, згідно з якою після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Зобов`язання, у тому числі й ті, що виникли на підставі договору, припиняються на підставах, встановлених главою 50 ЦК, зокрема сплином строку, на який воно було надано.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, відповідно до якої після спливу строку кредитування припиняється право нараховувати проценти за кредитом.

Таким чином, норми договору про надання споживчого кредиту №2821103 від 23.08.2020 в частині продовження нарахування процентів протягом 90-та днів після спливу строку кредитування є протиправним встановленням додаткової фінансової відповідальності позичальника у вигляді нарахування процентів за межами строку кредитування, оскільки такі умови договору лише припускають волевиявлення відповідача на зміну істотних умов кредитування у майбутньому.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що після закінчення строку кредитування за договором про надання споживчого кредиту №2821103 від 23.08.2020, тобто після 27.09.2020, проценти за користування кредитом за ставкою, передбаченою договором, не можуть нараховуватись. Після спливу строку кредитування відповідач, який прострочив виконання грошового зобов`язання, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наданої позивачем картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) вбачається, що станом на 27.09.2020 розмір заборгованості за процентами складає 7850,00 гривень.

Отже, за договором №2821103 від 23.08.2020 підлягає стягненню сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5000,00 гривень та проценти за користування кредитом за період з 23.08.2020 по 27.09.2020 (з урахуванням продовження строку дії договору) у розмірі 7850,00 гривень. Проценти, нараховані позивачем за період з 28.09.2020 по 26.12.2020 у розмірі 3550,00 гривень (11400 грн -7850 грн), стягненню не підлягають як такі, що нараховані без наявності правових підстав.

На підставі вищевикладеного та враховуючи, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 2821103 від 23.08.2020 належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 12850,00 гривень.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно вимог ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Як убачається з матеріалів позовної заяви позивачем визначено суму понесених судових витрат яка складається із судового збору у розмірі 2422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Понесення витрат на сплату судового збору підтверджується платіжною інструкцією № від 04.12.2025, а витрат на професійну правничу допомогу: договором про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 укладеним між ТОВ «Факторинг Партнерс» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявкою на надання юридичної допомоги №2039 від 01.10.2025, витягом з акту №21 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025.

З огляду на те, що позов задоволено частково, відповідач з клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами не звертався, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» слід стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 1898,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7051,50 грн, що пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог (78,35% ціни позову).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором про споживчий кредит № 2821103 від 23.08.2020 у загальному розмірі 12850 (дванадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 1898,00 гривень та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7051,50 гривень, всього 8949 (вісім тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) гривень 50 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів із дня складення рішення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів із дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення рішення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Нетішинського міського суду Хмельницької області протягом тридцяти днів із дня складення рішення.

Повне рішення складено 24.02.2026.

Сторони у справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», , юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Р.М. Стасюк