Справа № 692/41/26
Провадження № 2/692/257/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

Головуючого судді Левченко Л.О.

за участю секретаря Савенко О.В.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати її шлюб з ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 20.01.2026 вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін та відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Від відповідача ОСОБА_2 03.02.2026 на адресу суду надійшло заперечення на позов про розірвання шлюбу (відзив), у якому зокрема, клопотав про надання строку на примирення подружжя та просив надати можливість проведення медіації з метою збереження сім`ї та захисту найкращих інтересів дітей.

Позивач ОСОБА_1 12.02.2026 надала відповідь на відзив, де просила додатковий строк на примирення не надавати.

Також 17.02.2026 відповідача ОСОБА_2 надійшло заперечення на позов про розірвання шлюбу, де той з позовними вимогами не погоджувався та просив надати максимально можливий строк на примирення.

19.02.2026 від позивача ОСОБА_1 надійшло заперечення (відповідь на відзив) де вона просила відхилити клопотання про надання строку на примирення як необґрунтоване та таке, що суперечить її інтересам та інтересам дітей, позовні вимоги задовольнити.

Розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 111 СК України, суд повинен вжити заходів щодо примирення подружжя.

У п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року надано роз`яснення, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ч.7 ст.240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання відповідача про надання строку на примирення підлягає до задоволення, при цьому суд виходить із необхідності сприяння сторонам у збереженні шлюбу та у врегулюванні стосунків за наявності для того відповідних підстав і можливостей.

Відповідач, звертаючись з вказаним клопотанням просив надати на примирення максимально можливий строк, однак жодним чином такий строк не обґрунтував. При цьому суд звертає увагу, що позивач заперечує проти надання строку на примирення, вказуючи, що примирення буде суперечити її інтересам та інтересам дітей, хоча належного обґрунтування таким аргументам не надає. Тому суд вважає, що строк 1 місяць буде достатнім для налагодження сімейних стосунків і збереження сім?ї.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Що ж до клопотання відповідача в частині надання можливості проведення медіації суд зазначає наступне.

Згідно ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.

Згідно ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про медіацію» медіація може бути проведена до звернення до суду, третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу або під час досудового розслідування, судового, третейського, арбітражного провадження, або під час виконання рішення суду, третейського суду чи міжнародного комерційного арбітражу

Згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про медіацію» медіація проводиться за взаємною згодою сторін медіації з урахуванням принципів добровільності, конфіденційності, нейтральності, незалежності та неупередженості медіатора, самовизначення та рівності прав сторін медіації.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про медіацію» участь у медіації є добровільним волевиявленням учасників медіації. Ніхто не може бути примушений до врегулювання конфлікту (спору) шляхом проведення медіації.

Враховуючи те, що на даний час позивач не погоджується на примирення та не виявляє бажання до участі у медіації суд не вважає можливим застосувати медіацію для сторін з метою врегулювання спору, тому у задоволенні клопотання в цій частині належить відмовити. При цьому суд звертає увагу, що відповідач протягом строку на примирення не позбавлений можливості для проведення медіаційних заходів самостійно.

Керуючись ст.ст. 240, 251 ЦПК України та ст. 111 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбута надати сторонам строк для примирення тривалістю 1 (один) місяць.

У задоволенні клопотання про проведення медіації відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в частині зупинення провадження до відповідного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя Л.О. Левченко