№ 175/2309/26
провадження 2-о/175/24/26
УХВАЛА

24 лютого 2026 року селище Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Васюченко О.Г., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної Міграційної Служби України в Дніпропетровській області в особі відділу № 15 у місті Павлограді Головне управління Державної Міграційної Служби України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, заінтересована особа: Головне управління Державної Міграційної Служби України в Дніпропетровській області в особі відділу № 15 у місті Павлограді Головне управління Державної Міграційної Служби України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Однак вказана позовна заява не відповідає вимогам: п. п. 2, 5, 7, 8 ч. 3 ст. 175, ч. ч. 1, 5 ст. 177, ст. 318 ЦПК України, тому ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2026 року заяву було залишено без руху, а заявнику запропоновано у встановлений строк усунути вказані недоліки.

Ухвалу судді від 05 лютого 2026 року було отримано заявником, згідно поштового повідомлення, 16 лютого 2026 року.

Відповідно ч. 1 ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Однак у встановлений строк (не пізніше трьох днів з дня отримання вказаної ухвали), тобто до 19 лютого 2026 року (включно) заявник не виконав вимоги, визначені ч. 1 ст. 185 ЦПК України та до суду не звертався.

20 лютого 2026 року, тобто вже після строку встановленого судом, на виконання вище вказаної ухвали до суду було подано заяву, а також виправлену заяву та довідку.

Згідно частини 1 та 2 статті 181 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зазначені вимоги процесуального закону були виконані та постановлено ухвалу, в якій зазначено підстави залишення заяви без руху та про, що повідомлено позивача та надано йому строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

З урахуванням вище викладеного та зазначеного заявник відповідно до ухвали від 05 лютого 2026 року не виконав у встановлений строку та у повному обсязі вимоги, визначені ч. 1 ст. 185 ЦПК України, оскільки заяву було подано після закінчення встановленого судом строку, також заявником не у повному обсязі було усунуто недоліки, яким вона не відповіла, у спосіб визначений судом а саме: заявник у заяві не вірно вказати заінтересовану особу по справі, оскільки відділення, філії, представництва та управління не можуть бути стороною у справі, так як не є юридичними особами та не мають цивільно-процесуальної правоздатності, а тому у заяві в якості заінтересованої особи слід зазначати було саме юридичну особу (Головне управління Державної Міграційної Служби України в Дніпропетровській області); заявником до заяви не було надано доказів на підтвердження його місця проживання, що видано відповідним органом місцевого самоврядування, оскільки надана довідка ГО «Мотивація Жити» не є належним та допустимим доказом вище зазначеного; заявником до заяви не було надано докази, що підтверджують викладені в заяві обставини (свідоцтва про народження, свідоцтво про шлюб, відомості про навчання та праці, докази зареєстрованого проживання з 1991 року по 1992 рік, заяву від 29 листопада 2025 року до відділу № 15 у місті Павлограді Головне управління Державної Міграційної Служби України в Дніпропетровській області.

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання заявником умов реалізації права на звернення до цього суду з заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

З огляду на викладене суддя може вирішити питання про відкриття, повернення чи відмову у відкритті провадження по справі, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК України відсутні винятки з указаного порядку.

Здійснивши аналіз норм законодавства, можна зробити висновок, що суд, так і особа, яка подала заяву, наділена низкою процесуальних прав та обов`язків. Зокрема, в разі подання особою заяви оформленої з порушенням вимог статей 175 і 177 ЦПК України, або без сплати судового збору за подання такої заяви суддя зобов`язаний постановити ухвалу про залишення заяви без руху із зазначенням його недоліків.

Частиною 5 ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Згідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Заявник заяв та документів до суду на виконання ухвали судді більше не подавав.

З урахуванням вище викладеного та зазначеного заявник відповідно до ухвали суду у встановлений судом строк не виконав у повному обсязі вимоги, визначені ч. 1 ст. 185 ЦПК України, з заявою про продовження строку для усунення недоліків у позові, станом на 24 лютого 2026 року, не звертався, тому згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України матеріали заяви вважаються неподаними і повертаються заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 3, 5, 6 ст. 185, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної Міграційної Служби України в Дніпропетровській області в особі відділу № 15 у місті Павлограді Головне управління Державної Міграційної Служби України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набрала законної сили 24 лютого 2026 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Г. Васюченко