Справа № 694/3921/25
провадження № 2/694/227/26
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15.01.2026 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Кравченко Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Павленко Сергій Іванович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и л а:

До Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Павленко Сергій Іванович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Ухвалою суду від 05.01.2026 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду, а саме: подати позовну заяву (уточнену) відповідно до вимог ст.175 ЦПК України, в якій зазначити вірні анкетні дані позивача, а також надати суду підтвердження відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про прав на спадщину (надати постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій) для з`ясування доцільності судового розгляду даної справи. Також позивачу роз`яснено, що у разі не усунення недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута.

12.01.2026 року представник позивача адвокат Павленко С.І. подав заяву про усунення недоліків, в якій зазначив, що 09.01.2026 року ОСОБА_1 звернулась до Звенигородської державної нотаріальної контори із заявою про оформлення права на спадщину після смерті ОСОБА_4 , однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не надала правовстановлюючих документів на спадкове майно.

До заяви про усунення недоліків представник Павленко С.І. додав нову редакцію позовної заяви з уточненими даними позивача, а також копію заяви позивача до Звенигородської державної нотаріальної контори від 09.01.2026 року та повідомлення нотаріуса від 10.01.2026 року.

З повідомлення № 24/02-14 від 10.01.2026 року вбачається, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 завідувач Першої Черкаської, в порядку заміщення Звенигородської держнотконтори Л.В. Шалденко повідомила їй про осіб, які звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та роз`яснила, що видати свідоцтво про право на спадщину можливо при наявності правовстановлюючих документів на майно померлого, які повинні бути пред`явлені в оригіналі.

Таким чином, проаналізувавши повідомлення нотаріуса, суддя приходить до висновку, що воно не свідчить про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину), а лише роз`яснює порядок його отримання.

Позивач зазначає, що спадкоємець ОСОБА_2 не бажає надавати їй оригінали правовстановлюючих документів для оформлення спадщини, що змусило її звернутись до суду. При цьому, матеріали позову не містять жодних даних про те, що позивач ОСОБА_1 зверталась до спадкоємця ОСОБА_2 з приводу надання оригіналів правовстановлюючих документів чи до нотаріуса з приводу витребування оригіналів правовстановлюючих документів від спадкоємця ОСОБА_2 та їй було відмовлено в цьому. Так само матеріали позову не містять даних про звернення ОСОБА_1 до державних органів з приводу отримання дублікатів правовстановлюючих документів на майно ОСОБА_4 , які вона може отримати як її спадкоємець, та відмову в їх видачі.

Суд звертає увагу позивача на те, що у випадку своєчасного звернення спадкоємця до

нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, наявності у нього права на спадкування та за наявності державної реєстрації усіх прав на спадкове майно (саме така ситуація вбачається з матеріалів позову), оформлення спадкових прав має відбуватися в нотаріальному, а не в судовому порядку. Завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. При цьому суд не повинен виконувати непритаманні йому функції та підміняти державні органи, що створені для реєстрації майнових прав, чи виконувати функції нотаріуса щодо оформлення спадкових прав.

Таким чином, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не усунула недоліки, зазначені в ухвалі Звенигородського районного суду Черкаської області від 05.01.2026 року, а саме не надала суду доказів відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії для вирішення питання доцільності розгляду справи в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до п. 6,7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи, що вимоги ухвали суду від 05.01.2026 року не виконані, недоліки не усунуто, суддя дійшла висновку про необхідність позовну заяву визнати неподаною та повернути позивачу.

Відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 185, 258-261, 353 ЦПК України,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Павленко Сергій Іванович, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - повернути позивачу разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.М. Кравченко