Справа № 373/3922/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Лебідь В.В. розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Василенко А.М., яка діє в інтересах ТОВ «ГК «Нафтогаз України», через підсистему «Електронний суд» подала позов, у якому просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України» борг за спожитий природний газ в розмірі 20329,11 грн, судовий збір у розмірі 242,24 грн.

Ознайомившись зі змістом заяви та доданими до неї документами судом встановлено, що дана заява не може бути прийнята до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У якості доказу наявності заборгованості заявником надано розрахунок заборгованості (фінансовий стан) по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.05.2022 по 01.11.2025.

Доданий до заяви розрахунок заборгованості не є допустимим доказом у справі з огляду на таке.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Даним законом передбачено вимоги до оформлення бухгалтерських документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України, зокрема, містити назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Доданий до позову розрахунок заборгованості з найменуванням «Фінансовий стан» складений шляхом комп`ютерного набору. Даний документ не містить даних про осіб, повноважних на їх видання із зазначенням прізвища та посади, відповідальних за здійснення бухгалтерської операції і правильність її оформлення, а також не містить підпису особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Крім цього, до заяви не додано доказів, що ТОВ «ГК «Нафтогаз України» уповноважувала свого представника-адвоката Василенко А.М. на складання та видачу документів господарської (фінансової) операції.

Крім цього, додані до заяви письмові документи, а саме: інформація по рахунку та розрахунок боргу (фінансовий стан), не містять відомостей про особу, на яку ТОВ «ГК «Нафтогаз України» було відкрито рахунок № НОМЕР_1 .

Таким чином, розрахунок заборгованості (фінансовий стан) не є допустимим доказом у розумінні вимог статей 79, 80 ЦПК України та не відповідає вимогам чинного цивільного процесуального закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, відсутні правові підстави для видачі судового наказу, оскільки зміст заяви з додатками не відповідає вимогам процесуального закону, що позбавляє суд ухвалити рішення.

Керуючись ст. 165, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ