Справа № 761/337/26
Провадження № 2/761/7520/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи: Приватний виконавець Крецул Вадим Андрійович, Приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

у січні 2026 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла через систему «Електронний суд» позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи: Приватний виконавець Крецул Вадим Андрійович, Приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.01.2026 року вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Пономаренко Н.В.

Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За загальним правилом, визначеним ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

При цьому, відповідач вказує адресу місцезнаходження відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ФІНАНС», , - місто Київ, пл. Солом`янська, будинок 2 03035, вказана адреса також підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ФІНАНС», , вказано: 03035, місто Київ, пл. Солом`янська, будинок 2, що не відноситься до дислокації Шевченківського району м. Києва, а відноситься до дислокації Солом`янська району міста Києва.

В обґрунтування піддав звернення до Шевченківського районного суду м. Києва, позивачем вказано, що враховуючи, що відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Оскільки місце проживання позивача смт. Сергіївка, місто Білгород-Дністровський, позовна заява підсудна Білгород-Дністровському міськрайонному суду Одеської області.

Проте, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позивачем подано позовну заяву з порушенням правил підсудності, передбачених п. 12 ст. 28 ЦПК України та ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» з огляду на наступне.

Частиною 12 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» надано поняття «місця виконання виконавчого документу», а саме, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

У постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року по справі № 263/14171/19 зроблено висновок, що місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Таким чином, в розумінні ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця, а є місце проживання (перебування) боржника, роботи боржника або місцезнаходження його майна.

Як вбачається з позовної заяви, що у цій справі позивач просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 133643 виданого 10.06.2021р.,Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., по стягненню з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованості у розмірі 47 311,95грн. грн. на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» .

Разом з тим, як вже зазначалось позивач аргументує своє звернення із даним позовом із посиланням на ч. 12 ст. 28 ЦПК України, якою визначено позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

При цьому, позивачем не надано жодного доказу який би підтверджував, що виконавчі дії здійснюються у Шевченківському районі міста Києва, при цьому адреса позивача/боржника ОСОБА_1 у позовній заяві вказана: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до дислокації Шевченківського району міста Києва.

Приватні виконавці виконавчих округів мають право вчиняти виконавчі дії на всій території України, при цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання буде вважатися або місце знаходження боржника, його роботи,або місце знаходження його майна.

Таким чином, позовна заява не містить даних про те, що таким місцем виконання є Шевченківський район м. Києва, а матеріали справи відповідних доказів не містять.

Таким чином суд доходить висновку, що вказана заява не підсудна Шевченківському районному суду м. Києва.

Суд враховує положення ст. 378 ЦПК відповідно до яких судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом(стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За загальним правилом, визначеним ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

При цьому, місцезнаходження (адреса) відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ФІНАНС», як уже зазначалось судом, є: 03035, місто Київ, пл. Солом`янська, будинок 2.

Враховуючи викладене, позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи: Приватний виконавець Крецул Вадим Андрійович, Приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, необхідно передати на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва за місцезнаходження відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ФІНАНС».

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суддя передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України, якщо суддя вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, передає справу на розгляд іншому суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, передача справи на розгляд іншому суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вищенаведеного, наявні правові підстави для передачі матеріалів вказаної цивільної справи на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва, як суду, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить вказаний позов.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 27, 28, 30, 31, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи: Приватний виконавець Крецул Вадим Андрійович, Приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - передати на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Суддя: