І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Лозова Харківської області
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - Харабадзе К.Ш.,
за участю секретаря - Петренко Ю.С., ОСОБА_1 ,
Справа № 629/2262/25
Номер провадження 2/629/29/26
третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу , -
Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач з серпня 2022 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах, як дружина та чоловік, без реєстрації шлюбу. З січня 2023 року вони почали проживати разом, однією сім`єю, за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, несли спільні витрати, купували майно для спільного користування, займалися благоустроєм квартири, приймали участь у витратах на утримання житла, купували меблі та інші предмети домашнього побуту. ОСОБА_4 приймав активну участь у вихованні та утриманні дитини позивача від першого шлюбу. 25.03.2022 року ОСОБА_4 був мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_3 у Збройні Сили України та наказом командира військової частини НОМЕР_1 призначений на посаду стрільця 2 стрілецької роти. Після його мобілізації вони кожного дня спілкувалися по телефону, в смс-повідомленнях намагалися підтримувати один одного емоційно. У січні 2023 року ОСОБА_4 отримав відпустку за сімейними обставинами, яку провів за адресою: АДРЕСА_1 , разом з позивачем. В цей час позивач завагітніла, про що повідомила ОСОБА_4 . Вони разом обирали ім`я дитини, мріяли про майбутнє. В двадцятих числах травня 2023 року позивачу зателефонували з військової частини та повідомили, що стрілець 3 відділення, 3 взводу, 2 роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 отримав тяжке поранення при виконанні бойового завдання, під час захисту Батьківщини, і знаходиться в клінічній лікарні м.Дніпро ім. І.I. Мечникова. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер. ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач народила сина ОСОБА_5 , відомості про батька якого було записано на підставі ст. 135 СК України. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.02.2024 ОСОБА_4 було визнано батьком малолітнього ОСОБА_5 , внесено зміни до актового запису про народження дитини. На підставі вищевикладеного, просить встановити факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з січня 2023 року до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_4 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_6 у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи провести без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Відповідачка ОСОБА_3 та її представник адвокат Остапуля Н.П. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову. Відповідачка показала, що 22 березня 2022 року син пішов воювати в ТРО. Перші півроку він знаходився в м. Лозова. Додому приїжджав частіше. Служив разом зі зятем ОСОБА_23 . Коли син зустрічався з дівчатами, то вона це бачила і він про це говорив. В кінці листопада 2022 року на початку грудня 2022 року сина направили на ОСОБА_24 напрямок, і він вже виходив на бойові завдання, і тоді він приїжджав 1-2 рази на місяць. Приїжджав ввечері і виїжджав рано вранці. Приїжджав до неї разом зі зятем ОСОБА_25 . Вона прала сину речі, готувала їжу і на нього, і на зятя, купували те, що вони замовляли. Син їй дзвонив завчасно до приїзду і говорив, що необхідно купити. Бюджет у них був один, він віддав їй банківську картку ще у 2022 році, а сам розплачувався за допомогою додатку у телефоні. За його кошти, а також за свої, вона купувала йому продукти, напої - енергетики, воду, соки, труси, носки, засоби гігієни, все, що він замовляв, те і купувала, оскільки в Донецьку все коштує дорого. Інколи він говорив їй, щоб вона зняла певну суму грошей і обміняла на долари, бо йому потрібно було купити машину. Про ОСОБА_26 вона дізналася 26 березня 2023 року від своєї куми. Вона їй розповіла, про те, що її син ходить до ОСОБА_27 , яка від нього вагітна, і що у неї вже є дитина від інших відносин. Вона дуже здивувалася, бо син їй нічого про ОСОБА_26 не розповідав. Вказала, що з сином хоча і сварилися, але швидко мирилися. Він завжди їй дзвонив, радився з нею. Після того як дізналася про ОСОБА_28 , вона зателефонувала ОСОБА_13 і запитала, чи правда, що від нього є вагітна дівчина, на що він відповів, що приїде додому і все розповість. Коли він приїхав, вона знову у нього запитала про ОСОБА_28 , почала говорити, що ОСОБА_29 старше, у неї вже є доросла дитина, до якої потрібно знайти підхід, що на вулиці війна, і чи готовий він на себе взяти таку відповідальність. ОСОБА_20 відповів, що сам ще нічого не знає, він був розгубленим. Останній раз ОСОБА_20 приїзжав в м. Лозова 4 квітня 2023 року і вони з ОСОБА_30 їздили купувати йому машину. Вказала, що після того, як вона вже познайомилася з ОСОБА_30 , вже всі знали, що вона вагітна, але і після цього свої речі ОСОБА_20 до ОСОБА_31 не перевіз, оскільки не збирався цього робити. Він завжди приїжджав додому, купався. Не заперечує, що син їздив до ОСОБА_31 , але вони зустрічалися, ночували, а не жили як сім`я. Від сина знає, що він допомагав ОСОБА_32 матеріально. Вказала, що з їх родичів ніхто не знав про ОСОБА_26 . Пояснила, що якщо б ОСОБА_20 жив з ОСОБА_33 , планував з нею сім`ю, він би їй розповів про це. У 2023 році він приїжджав 1-2 рази на місяць. Офіційної відпустки не було, приїжджав ввечері, або в обід, а виїжджав вранці. Приїжджав частіше із зятем ОСОБА_34 , відразу з позицій, в брудних речах, речі заносили додому, купався, переодягався, пив каву, грався з племінницею ОСОБА_35 та їхав гуляти. ОСОБА_20 дуже любив грати на комп`ютері, тому міг деякий час сидіти за ним. Після того як повертався, збирав речі і їхав на позиції. Вказала, що ОСОБА_36 не допомагала з похоронами. Коли привезли труну з ОСОБА_13 вона лише один раз підійшла, і більше її вона не бачила. Наразі ОСОБА_36 також не цікавиться з приводу пам`ятника для ОСОБА_13 . Вказала, що у них вдома, у шафі у кожної з її дітей була своя поличка для речей, в тому числі місце було і у ОСОБА_13 . Вказала, що у ОСОБА_13 було два баули з військовими речами, тому коли він приїжджав, то один баул з брудними речами залишав, а інший з чистими брав на позиції. Всі його речі, як цивільні, так і військові знаходяться вдома. Його побратими пригнали і його автомобіль до них додому. Пояснила, з ОСОБА_33 спочатку у неї відносини були гарні, вони їздили разом до лікарні, коли ОСОБА_20 був в реанімації. ОСОБА_37 один день у гуртожитку, а потім приїхала її донька ОСОБА_38 і забрала ОСОБА_28 , бо ОСОБА_29 постійно плакала. Вона так вирішила, оскільки ОСОБА_29 була вагітна, і вона переживала за її стан здоров`я. Більше ОСОБА_29 до ОСОБА_13 не приїжджала. Потім їх відносини погіршились. Вказала, що сам ОСОБА_20 жодні речи до ОСОБА_31 не перевозив. В кінці квітня на початку травня 2023 року саме вона давала ОСОБА_39 речі для ОСОБА_13 , оскільки одного разу ОСОБА_20 прийшов додому у чужому костюмі, і як він пояснив, що цей костюм йому дала ОСОБА_29 , бо у неї вдома немає його речей. Тоді вона деякі речі сина склала у два невеликих пакети, куди поклала: пару штанів, футболок, спортивку, носки, труси, і сама їх передала ОСОБА_39 . Після того, як вона передала речі, син на неї розсердився і навіть деякий час не розмовляв, в телефонному режимі сказав: «навіщо ти це зробила, поспішила». Після чого, вона зрозуміла, що зробила помилку, що без його дозволу віддала речі. Вказала, що з виду костюм був не новий, зі слів сина вона зрозуміла, що костюм належав комусь із родичів ОСОБА_31 , і син їй нічого не говорив, що це ОСОБА_29 йому його купила. 21 березня 2023 року було день народження її доньки ОСОБА_40 і вони їздили в м. Павлоград купувати їй подарунок, і одночасно заїхали у військторг та забрали ОСОБА_13 та ОСОБА_41 військові костюми на весну, які їм шили під замовлення. Також вони у м. Павлограді купили ОСОБА_13 спортивний костюм, щоб він міг переодягнутися за місцем дислокації. Вказала, що коли він купував машину, то перед цим він їй зателефонував і сказав, що їде купувати машину, і щоб вона приготувала гроші. За машиною їздив з побратимом і ОСОБА_33 у м. Харків. Вказала, що про всі приїзди ОСОБА_13 додому вона знала, бо приїжджав він неофіційно, і бувало, що ОСОБА_42 відпрошував його у начальства. Вказала, що розмова про дитину з ОСОБА_30 між нею та ОСОБА_13 була, але про те, що він має намір одружитися з ОСОБА_33 , він їй не говорив. Пояснила, що коли вона із донькою ОСОБА_43 приходили до ОСОБА_31 26 березня 2023 року, щоб дізнатися чи насправді вона вагітна від ОСОБА_13 , то між ними жодних скандалів не було, вони спокійно поговорили і розійшлися, але про весілля розмови не було. Вказала, що вона своїй доньці ОСОБА_44 матеріально не допомагає, так як у доньки є чоловік, який є військовослужбовцем, і він її забезпечує. Вказала, що до того часу поки Любі Міністерство оборони не відмовило у виплатах, відносини між ними були добрі, вона допомагала онуку ОСОБА_45 і матеріально, і продуктами, купували речі.
Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_46 показав, що з позивачкою ОСОБА_2 познайомився у 2021 року, коли почав зустрічатися з ОСОБА_47 . У вересні 2022 року він з ОСОБА_48 познайомив ОСОБА_2 з ОСОБА_49 . ОСОБА_20 є його другом дитинства. ОСОБА_29 і ОСОБА_20 спочатку зустрічалися, проживати почали в 2023 році. В лютому 2023 року ОСОБА_20 повідомив, що буде батьком, після чого він з ОСОБА_33 почав проживати разом. Коли ОСОБА_20 приїжджав, то проживав у ОСОБА_31 , приділяв увагу як ОСОБА_39 , так і її доньці ОСОБА_50 . Свідок з ОСОБА_51 ОСОБА_15 приходили до них у гості. ОСОБА_20 запропонував свідку бути кумом їхньої з ОСОБА_33 дитини. Від ОСОБА_13 йому відомо, що він виділяв кошти ОСОБА_39 , а саме на придбання вхідних дверей, купував комп`ютерний стіл, одяг та взуття для ОСОБА_31 та ОСОБА_50 . Також йому відомо, що ОСОБА_20 планував у червні бути у відпустці і одружитися з ОСОБА_33 . Чому ОСОБА_20 не повідомив матері про те, що планує одружитися з ОСОБА_33 , йому не відомо. Але як говорив ОСОБА_20 , що якщо він розповість матері, що у них з ОСОБА_33 буде дитина, то вона буде проти. ОСОБА_52 разів ОСОБА_20 приїжджав в м. Лозова до своєї загибелі свідок не пам`ятає, знає точно, що один раз після того як дізнався про вагітність, і можливо потім ще декілька разів. Коли ОСОБА_20 зустрічався з ОСОБА_33 , то ночував у своєї матері, а згодом коли приїжджав, то ночував і у матері, і у ОСОБА_31 , але намагався частіше залишатися на ночівлю у ОСОБА_31 .
Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_53 , показала, що на початку осені 2022 року ОСОБА_36 познайомилася з ОСОБА_54 . У 2023 році вони почали проживати разом. ОСОБА_20 добре відносився до дитини ОСОБА_31 від першого шлюбу. Вони разом їздили у м. ОСОБА_55 купувати речі, замовляли вхідні двері до ОСОБА_56 квартири, ОСОБА_20 їх оплачував. Також ОСОБА_20 купував речі як для ОСОБА_31 , так і для її дитини, купував ОСОБА_39 подарунки, квіти. Купив комп`ютерний стіл. Коли він приїжджав, вони збиралися у ОСОБА_31 в квартирі. Вказала, що ОСОБА_20 і ОСОБА_29 проживали як сім`я, кохали один одного, піклувалися. ОСОБА_29 їздила до ОСОБА_13 у м. Слов`янськ, на його прохання привозила йому готівку. Вказала, що ОСОБА_20 матеріально забезпечував ОСОБА_28 , коли приїздив, проживав у ОСОБА_31 , вона готувала йому їжу. Вказала, що був випадок, коли свідку потрібні були гроші, вона зателефонувала ОСОБА_13 і попросила у борг 2000 грн. Він надіслав відео повідомлення, в якому сказав, що не заперечує дати їй гроші в борг і щоб вона зайшла до ОСОБА_31 і взяла їх, так як гроші знаходяться у ОСОБА_31 . З приводу весілля, пояснила, що ОСОБА_20 хотів зареєструвати шлюб влітку 2023 року, навіть просив її допомогти вибрати обручки.
Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_57 , показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_17 . Коли ОСОБА_20 ще служив у армії у нього часто зламували сторінки у соцмеражах і він залишив їй всі паролі від цих сторінок, в неї навіть є його емайл. Коли зламували пароль, то ОСОБА_20 просив, щоб вона змінювала пароль на сторінці, яку зламали. З 2019 року по 2021 рік вона заходила на його сторінки в соцмережах і лише на його прохання. Вказала, що з переписки ОСОБА_13 з ОСОБА_33 вбачається, що з ОСОБА_33 з січня 2023 року ОСОБА_20 не проживав, так як 29 січня 2025 року ОСОБА_29 йому тільки повідомила, що вагітна, а у лютому повідомила, що вона вирішила залишити дитину, бо до цього хотіла зробити аборт. Про те, що ОСОБА_29 вагітна свідок особисто дізналася 21 березня 2023 року на день народження своєї сестри, а її мама дізналася пізніше. Пояснила, що у меншої їхньої рідної сестри було день народження, і вона з ОСОБА_13 та мамою їздили у м. Павлоград їй за подарунком. Коли вони з ОСОБА_13 пили каву, а мама була у магазині, ОСОБА_20 розповів, що у нього є дівчина, яка вагітна. Вона у нього запитала, чому вони так довго це приховували, на що він сказав, що вирішували що робити, спочатку хотіли зробити аборт, а потім передумали. Вона йому сказала, що дає тиждень, щоб він приїхав і розказав мамі про ці обставини. З братом свідок спілкувалася кожен день. З ним також в одному батальйоні воював її чоловік ОСОБА_58 , тому вона дзвонила брату дізнавалася про нього і про чоловіка, і навпаки дзвонила чоловіку і дізнавалася про нього і брата. Брат з чоловіком воюють з 25 березня 2022 року. Вказала, що брат саме про ОСОБА_28 жодного разу не розповідав. Коли вони у нього запитували чи є у нього дівчина, він відповідав: «так є, заїжджаю». Коли брат приїжджав з війни додому, то вдома залишав свої речі, купався, кушав та йшов гуляти, повертався пізно вночі, а коли не приходив, то дзвонив і говорив, де ночує. Вказала, що у брата було багато дівчат, він активно проводив дозвілля, і він знайомив їх зі своїми дівчатами, приводив додому. Одружуватися він взагалі не планував, говорив: «на вулиці війна, яке може бути одруження». Відносини між ОСОБА_13 та мамою були нормальні, він їй розповідав про своє особисте життя. Чому брат не знайомив маму з ОСОБА_33 їй не відомо. Всі особисті речі ОСОБА_13 , окрім військових, були вдома. Коли брат на початку травня 2023 року останній раз приїжджав додому, то на ньому був чужий костюм, у нього мама запитала, що у нього за костюм, на що він сказав, що йому його дала ОСОБА_29 , бо у нього не було, що одягнути. Після чого мама в пакет поклала пару його футболок, штанів і передала ОСОБА_39 . Вказала, що за період з 2022 року по травень 2023 року брат приїжджав додому приблизно п`ять разів, приїжджав у ввечері і вранці виїжджав. Вперше брат привів ОСОБА_28 додому в кінці березня - на початку квітня 2023 року, на той час ОСОБА_29 вже була вагітною. Про те, що ОСОБА_29 вагітна, вони дізналися від її хрещеної. ОСОБА_59 зателефонувала ОСОБА_13 і запитала, чи це правда, на що він сказав, що так. Потім мама запитала, чому він їй нічого про це не говорив, на що він сказав, що хотів повідомити, як приїде у відпустку.
Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_60 , показала, що ОСОБА_11 є племінником її чоловіка ОСОБА_61 , а ОСОБА_3 сестра її чоловіка. Коли почалася війна вони з сім`єю виїхали за кордон, після чого ОСОБА_62 ОСОБА_63 перестала з ними спілкуватися. Коли ОСОБА_20 перебував на війні, наприкінці лютого початку березня 2023 року вони вирішили передати йому передачу, але не знали, як краще це зробити, так як з ОСОБА_22 не спілкуються, і передали на її маму. Мама зателефонувала і повідомила, що передачу прийде забирати ОСОБА_29 . Вона зателефонувала ОСОБА_13 і запитала, хто така ОСОБА_29 , на що він сказав, що його дівчина, з нею живе. З розмови з ОСОБА_13 вона зрозуміла, що з ОСОБА_33 він проживає 5-6 місяців. ОСОБА_20 телефонував як чоловіку, так і їй, надсилав світлини, на яких від був зображений з ОСОБА_33 і її донькою ОСОБА_64 . У березні ОСОБА_20 їм подзвонив і повідомив, що ОСОБА_29 вагітна, але просив, щоб не говорили матері. ОСОБА_20 був відповідальним. У розмові ОСОБА_20 говорив, про ОСОБА_28 , говорив, що хоче дитину, хоче одружитися, планував з нею майбутнє. Вказала, що на її думку ОСОБА_20 не хотів нічого говорити матері про дитину, щоб відтягнути час і підготувати матір до цієї новини. Вважає, що матір постійно хотіла контролювати його особисте життя, тому і не все їй розповідав. Вказала, що після похорон ОСОБА_13 , вона заходила до ОСОБА_31 і бачила у неї вдома особисті речі ОСОБА_13 : куртку, кросівки, а також фотокартки, речі, які вони йому передавали. Після похорон до квартири ОСОБА_3 не заходила.
Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_65 , показала, що ОСОБА_17 знає з 2014 року, зустрічалася з ним з 2015 року до середини 2020 року. Також вони разом хрестили дитину у його сестри. У 2022 році, коли ОСОБА_20 пішов воювати, спілкувалася з ним в телефонному режимі майже кожного дня, переписувалися в соцмережах. Коли він приїжджав, вони разом гуляли в компанії. У 2023 році бачилися рідше, бо він приїжджав лише п`ять разів. Перед тим, як приїхати, він їй телефонував і говорив, що приїде. Приїжджав ненадовго на 1-2 дні, або лише переночувати, візьме речі, мама йому приготує їжу і виїжджав. В телефонному режимі він завжди говорив, що їде додому до мами. Наприкінці зими 2023 року він розповів, що познайомився з ОСОБА_33 , з якою у нього був інтимний зв`язок . Потім він повідомив, що ОСОБА_29 вагітна. Вона у нього запитала про його відношення до дитини, на що він сказав, що поки дитину не хоче, бо воює. Але потім він змирився, сказав, що після нього хоч щось залишиться. Про ОСОБА_28 він розповів, що вона старше нього, має дитину від першого шлюбу. Коли вона була вдома у ОСОБА_13 , то бачила як ОСОБА_66 збирала йому сумку і діставала з шафи його особисті речі.
Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_67 , показала, що з ОСОБА_3 вони сусіди по будинкам. Коли приїжджали ОСОБА_11 і ОСОБА_42 зять ОСОБА_3 , то ставили машину під її вікнами, так як вона проживає на першому поверсі, щоб за нею приглядати. У 2023 році ОСОБА_20 приїжджав 4-5 разів, з них вона бачила його тричі і спілкувалася з ним. Запитувала, як у нього справи, передавала йому та хлопцям часник, теплі носки. Коли ОСОБА_20 приїжджав, то свій баул заносив додому до матері. Сумки йому збирала мама. Коли вона була у них вдома, то бачила, що ОСОБА_3 збирала ОСОБА_13 речі, речі брала з шафи і клала до баулу. Під час розмови, ОСОБА_20 говорив, що покупається, поїсть і піде гуляти. Відносини у ОСОБА_13 з сім`єю були добрі, зі сестрою ОСОБА_68 вони були як близнята. Чула як ОСОБА_20 говорив, щоб його мати взяла гроші для купівлі продуктів для дому та для нього, які потрібні на передову. ОСОБА_20 постійно жив у матері, особисті свої речі не вивозив. ОСОБА_20 мав комп`ютер, ноутбук. Їй відомо, що він збирав гроші на автомобіль, в її присутності він говорив матері, щоб вона зняла гроші і обміняла на долари. На службу він також виїжджав від матері. Вказала, що його банківська карточка постійно була у ОСОБА_3 . Також їй відомо, що у квітні 2023 року ОСОБА_20 купив додому диван, який вибирав разом з мамою, і холодильник. Від ОСОБА_3 їй відомо, що у ОСОБА_13 є дівчина і вона вагітна. Свідок запитувала у ОСОБА_69 , чи правдиві ці слухи, на що він сказав, що правда. Говорив, що дитину визнає, але одружуватися не збирається. Похоронами ОСОБА_13 і поминками займалася ОСОБА_3 . Перший раз ОСОБА_28 вона побачила на похоронах, оскільки запитала у ОСОБА_70 , де дівчина ОСОБА_13 , і їй показали.
Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_71 , показав, що ОСОБА_69 знає зі школи, разом навчалися, дружили. В період перебування ОСОБА_13 на війні дзвонили один одному 1-2 рази на тиждень, бачилися коли він приїжджав. За період з лютого 2022 року по день його загибелі бачились близько 10 разів. У 2023 році бачились один раз, так як ОСОБА_20 був у «гарячих точках», приїжджав дуже рідко, дзвонив також рідно, так як не було зв`язку. Приїжджав зазвичай на один день, вони мали зустрітися, випити кави. У 2022 році він продав ОСОБА_13 автомобіль Жигулі, потім ОСОБА_20 купив собі Ланос сірого кольору, коли вже перебував на війні. ОСОБА_20 часто приганяв йому автомобіль на ремонт. У 2023 році ОСОБА_20 купив автомобіль Ауді темно синього кольору, він допомагав у його виборі. По телефону вони розмовляли про життя ОСОБА_13 на війні. ОСОБА_72 свідок бачив один раз взимку 2023 року, коли ОСОБА_20 випивав в компанії, та попросив забрати його автомобіль, ключі від якого були у ОСОБА_27 . У 2022 році коли ОСОБА_20 приїжджав, то приїжджав додому до матері, бачив як ОСОБА_20 діставав з машини брудні речі і відносив до матері, а потім загружав чисті речі, продукти харчування, які приготувала мама і які він купував. Він допомагав йому закупляти продукти для себе і для своїх товаришів по службі. Вказав, що у ОСОБА_13 з мамою були нормальні відносини, але між ними він говорив, що бувають суперечки, що все мамі не так. Взимку 2022-2023 року, точно не пам`ятає йому зателефонував ОСОБА_20 і повідомив, що буде батьком. Він у нього запитав, що ти з цього думаєш, на що він сказав, що в шоці, поки що не може це прийняти, буде думати. Через тиждень після цієї розмови, він йому подзвонив і сказав, що прийме дитину, буде допомагати, сказав, що після нього залишиться слід. Вказав, що ОСОБА_20 планував створити сім`ю, але як він говорив, це буде після війни.
Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_73 , показала, що сім`ю ОСОБА_62 знає більше 10 років. Останні п`ять років з ОСОБА_62 ОСОБА_74 бачиться майже кожен день. Їй відомо, що в кінці березня 2022 року ОСОБА_11 пішов воювати. Спочатку ОСОБА_20 здійснював патрулювання по м. Лозова. З квітня 2022 року був переведений на Донецький напрямок. З квітня 2022 року по день загибелі, бачила, що ОСОБА_20 в м. Лозова приїжджав 4-5 разів. Разів три бачила у 2023 році, як він приїжджав додому до ОСОБА_3 , викладав сумки з машини, баул і ніс до матері в квартиру. ОСОБА_63 прала йому речі, готувала їжу, складала сумки. Вказала, що бачила ОСОБА_13 , тоді коли була у гостях у ОСОБА_75 , остання запросила її на каву і в розмові вона повідомила, що зараз приїде ОСОБА_20 . Вона дочекалась ОСОБА_13 , він зайшов з речами, покупався, передягся, поїв і пішов гуляти. Вказала, що у нього в шафі була своя поличка з речами, також він мав комп`ютер, диван, на якому він спав. Зазначала, що коли ОСОБА_20 телефонував і говорив, що приїде, то ОСОБА_63 ходила купувати продукти, щоб для нього щось приготувати, інколи і вона з нею ходила, допомагала готувати. ОСОБА_76 сам або з зятем ОСОБА_77 , з яким разом служив. Зі слів ОСОБА_75 відомо, що від ОСОБА_13 була вагітна дівчина. Вказала, що вона з ОСОБА_74 приходили до ОСОБА_27 , ОСОБА_63 говорила, що буде допомагати дитині. ОСОБА_63 допомагала дитині: купувала речі, продукти, ОСОБА_38 - сестра ОСОБА_13 віддала коляску. ОСОБА_63 їй про те, що ОСОБА_20 зустрічається з дівчиною, нічого не говорила.
Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_25 , показав, що є зятем ОСОБА_3 , а ОСОБА_78 рідний брат дружини. Вказав, що 25 березня 2022 року він разом з ОСОБА_13 пішли служити. Служили разом в одній роті, в одному взводі і навіть в одному відділенні, поки він не загинув. У 2023 році вони з ОСОБА_13 приїжджали додому не частіше 2 рази на місяць, тому що були на бойових завданнях на Бахмутському напрямку. Відпускали їх неофіційно. Приїжджали коли на ніч, коли на добу, але не більше. Більшість разів вони приїжджали у двох, у двох і поверталися. ОСОБА_20 приїжджав додому один лише один раз, коли їздив купувати машину. Приїжджали то на машині ОСОБА_13 , то на його. ОСОБА_20 приїжджав завжди до себе додому - до матері, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , він там купався, переодягався, так як приїжджав брудний у військовій одежі. В цій квартирі також проживає його дружина з донькою, яких після приїзду він забирав звідти до нього додому. В квартирі також проживають брат ОСОБА_79 і сестра ОСОБА_80 . Їжу на службу їм готували і ОСОБА_3 , і дружина ОСОБА_81 . Банківська картка ОСОБА_13 знаходилась у його матері, вона знімала гроші. Від ОСОБА_13 йому відомо, що він просив матір переводити ці кошти у долари. За ці гроші ОСОБА_20 купив машину ОСОБА_82 . У березні 2023 року ОСОБА_20 йому розповів, що зустрічається з ОСОБА_30 , вона від нього вагітна, але дитину вони не планували. Розповідав, що пару разів ночував у ОСОБА_31 , вирішили залишити дитину, говорив, що буде матеріально забезпечувати дитину. ОСОБА_83 саме ходив ОСОБА_20 коли приїжджав додому, йому не відомо, знає, що майже вдома не ночував, ходив гуляти з друзями. Коли виїжджали на позиції, то ОСОБА_20 виходив з дому де мешкав з матір`ю, постійно був невиспаним. Серед друзів ОСОБА_13 знає таких: ОСОБА_15 , ОСОБА_13 . Також ОСОБА_20 товаришував з ОСОБА_84 наприкінці 2022 року - на початку 2023 року. З його телефонних розмов з ОСОБА_64 можна було зрозуміти, що вони зустрічалися. Особисто ОСОБА_85 він не знає, тому знає лише те, що розповідав ОСОБА_20 . Коли його доньці ОСОБА_86 був рік, то ОСОБА_20 вже був у лікарні з тяжким пораненням, тому чи збирався він у відпустку сказати не може. Пояснив, що за місяць до поранення ОСОБА_13 , їх взагалі додому не відпускали, тоді був контрнаступ і вони більше місяця перебували на позиціях і нікуди не їздили. Про те, чи збирається одружитися ОСОБА_20 , не говорив. ОСОБА_87 ОСОБА_20 до матері, як до себе додому, там були його особисті речі, до ОСОБА_31 він не переїжджав. Про ОСОБА_28 свідок взагалі мало, що знає. ОСОБА_20 його особисто з нею не знайомив. ОСОБА_20 матеріально допомагав ОСОБА_39 , як дівчині, яка носить його дитину. Вказав, що коли ОСОБА_20 приїжджав, то постійно розважався з друзями ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , вживав алкоголь. З приводу вагітності ОСОБА_31 , ОСОБА_20 розповідав, що спочатку він не хотів, щоб вона народжувала дитину, умовляв її зробити аборт, навіть для цього він брав у нього машину, щоб з`їздити до м. Харкова. Потім коли він приїхав з дому, то повідомив, що вони передумали і вирішили залишити дитину. В подальшому він дуже чекав на дитину. З дому ОСОБА_31 свідок жодного разу не забирав ОСОБА_88 ОСОБА_13 . Речі їм прала ОСОБА_3 , або його дружина ОСОБА_57 , їжу також вони їм готували. Проте, що ОСОБА_29 збирала речі чи готувала їжу ОСОБА_13 до місця їх дислокації, йому нічого не відомо. Про те, що речі ОСОБА_13 знаходилися у матері, йому відомо від ОСОБА_13 , так як перед тим як їхати, вони зізвонювалися і він говорив, що збирає речі у матері. Чи приїжджала ОСОБА_29 до ОСОБА_13 у ОСОБА_89 , йому не відомо. Вказав, що коли вони приїжджали з позиції, то ОСОБА_20 з собою привозив баул з брудними речами і відносив матері для прання, коли їхали назад то брав, ті речі, які йому потрібні.
Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, доходить до такого.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У ч. 1 ст. 13 ЦПК України також визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. А частина третя цієї ж статті прямо передбачає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Згідно з ч. 1, 2, 7 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 10.11.2020 №7583.
ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 10.04.2019 №162987781.
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.02.2024 року заяву ОСОБА_2 про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження задоволено. Встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , громадянин України, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; внесено зміни до актового запису про народження №282 від 19.10.2023 року, складеного Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а саме: в графі «Прізвище» батька дитини змінено з « ОСОБА_91 » на « ОСОБА_62 », залишено без змін ім`я та по батькові батька дитини, як « ОСОБА_92 », доповнено відсутніми відомостями про батька: в графі «Дата народження» зазначити « ІНФОРМАЦІЯ_11 », в графі «Громадянство», зазначити « ОСОБА_93 ».

Як вбачається з свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 06.04.2024, малолітній ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками записано: батько - ОСОБА_4 , матір ОСОБА_2 .

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 09.07.2024 року.

Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 09.10.2024 року №1576/3492, ОСОБА_4 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області Бахмутського району Сіверської міської громади с. Горлівка.

Відповідно до довідки №143 від 21.10.2024 Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області, малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , має статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України та право на пільги передбачені ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 року №5-рп/99. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. До того ж, цим рішенням Конституційного Суду України визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22 серпня 2018 року по справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283 цс 18).

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно вимог ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення чоловіком та жінкою спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків.

Положеннями ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, ч. 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На підтвердження своїх доводів щодо спільного проживання з ОСОБА_4 та її матеріального забезпечення останнім, позивачем надано: аудіозаписи розмов ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , скріншоти переписок, спільної фотографії ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , ОСОБА_4 та доньки позивачки ОСОБА_50 , ОСОБА_4 з друзями, квитанцій за придбання роутеру та комп`ютерного столу та їх фотографії, УЗД вагітності ОСОБА_2 , а також виписку по картковому рахунку ОСОБА_2 за період з 01.01.2023-31.12.2023, відповідно до якої 07.02.2023 на рахунок ОСОБА_2 ОСОБА_4 , було перераховано кошти у розмірі 4000 грн та 3000 грн, 15.02.2023 5000 грн, 02.03.2023 5000 грн, 03.03.2023 5000 грн, 23.03.2023 10000 грн, 24.03.2023 4000 грн, 30.03.2023 1000 грн, 31.03.2023 998,98 грн, 11.04.2023 6000 грн, 25.04.2023 40000 грн, 12.05.2023 5000 грн та виписку по витратам по картці ОСОБА_2 за період з 01.01.2023 по 30.06.2023.

В свою чергу відповідачем на підтвердження доводів щодо заперечення спільного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_4 було надано скріншоти переписок ОСОБА_4 з ОСОБА_94 рідний дядько ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а також аудіоповідомлення з переписки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за період з 30.09.2022 по 31.05.2023, яка міститься на сторінці ОСОБА_4 в соціальній мережі Інстаграм.

Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц зазначила: "Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту їх спільного проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи).

Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо.

До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести, зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю".

Наведені правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі №712/14547/16-ц, від 12.12.2019 року у справі №490/4949/17, від 18.12.2019 року у справі №761/3325/17-ц, від 24.01.2020 року у справі №490/10757/16-ц, від 09.11.2020 року у справі №757/8786/15-ц та від 03.11.2022 року у справі №361/4744/19.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20.

Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі окремо, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20).

Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознака наявності сім`ї на законодавчому рівні не визначена. Водночас строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю без наявності інших ознак сім`ї. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц, від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_2 просила встановити факт проживання її та ОСОБА_4 , однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, посилаючись на те, що вони разом проживали в її квартирі, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно купували меблі, відкладали кошти на придбання власного будинку, мали намір одружитися, вона має від ОСОБА_4 дитину.

За приписами статті 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 77 ЦПК України).

Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

Аналіз наведених положень закону свідчить, що позивачка повинна довести належними доказами не лише факт спільного проживання із ОСОБА_4 однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, а й факт ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно з частинами 1 2 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями частини 2 статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Під час судового розгляду позивачем не доведено та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про спільне проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 однією сім`єю чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, тобто наявність сім`ї, зокрема, що позивачка з ОСОБА_4 постійно спільно проживали, мали спільний бюджет, харчування, мали спільні витрати на купівлю майна спільного користування, брали участь в утриманні спільного житла, ремонті, вважали себе чоловіком та дружиною, зберігали у спільному житлі переважну більшість своїх речей, сприймали це житло як своє основне, тобто відсутнє підтвердження реальності сімейних відносин з ОСОБА_4 . При цьому, суд також враховує особливості несення військової служби ОСОБА_4 , спосіб життя ОСОБА_4 як військового, незначний період часу взаємовідносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що з огляду на надану суду сукупність доказів є недостатнім для того, щоб стверджувати, що між ними склалися усталені відносини, притаманні подружжю.

Суд критично відноситься до наданих позивачем скриншотів переписки її з ОСОБА_4 , оскільки вони носять узагальнений характер, стосуються їхніх любовних відносин, обставин щодо обговорення і варіантів вирішення ситуації у зв`язку з незапланованою вагітністю позивачки, повідомлення позивачкою ОСОБА_4 свого рішення про залишення дитини, прийняття ОСОБА_4 у зв`язку з таким рішенням позивачки рішення про підтримання останньої, в тому числі матеріально, і відповідно реалізація ОСОБА_4 свого рішення та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю.

Щодо наданих суду трьох фотознімків, то такі не містять відомостей про день, час та місце зйомки. Цими фотознімками зафіксовані епізодичні моменти, які не є доказами спільного проживання позивачки та ОСОБА_4 однією сім`єю у проміжок часу з січня 2023 по 31.05.2023. Долучені до справи три фотознімки не свідчать про спільні права і обов`язки між позивачкою та ОСОБА_4 , є ситуативними з повсякденного життя і не є сімейними фотознімками. Обставини фотографування, обстановка на фото не дають необхідних і достатніх підстав стверджувати, що сфотографовані особи є однією сім`єю або вважають себе подружжям. Одночасно в матеріалах справи відсутні фото сімейних подій в домашній обстановці, святкувань визначних дат, державних і професійних свят тощо.

Усні покази свідків ОСОБА_46 та ОСОБА_95 зводяться до того, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були близькі відносини, та не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту саме перебування позивача із загиблим у фактичних шлюбних відносинах, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю. Водночас, суд зауважує, що згідно з усталеною судовою практикою самі лише показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (постанова Верховного Суду від 12.12.2019 року у справі №466/3769/16-ц).

Щодо твердження позивача, що ОСОБА_4 з лютого 2023 року і по день загибелі приїжджав до неї кожен тиждень, суд відноситься критично, оскільки жодних доказів на підтвердження цього позивачем не надано.

Пересилання ОСОБА_4 коштів на рахунок позивачки, дарування подарунків на 14 лютого та 8 березня, покупка стола та роутера, встановлення вхідних дверей в квартирі позивачки, приїзди ОСОБА_4 до помешкання позивачки, відвідання її, періодичне проведення часу з нею і друзями самі по собі окремо, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю.

Щодо посилання позивача на те, що ОСОБА_96 матеріально утримував її та її доньку ОСОБА_97 , надсилав коши, з яких вона сплачувала комунальні послуги по її квартирі, оскільки вона не працювала, суд відноситься критично, оскільки доказів щодо її матеріального стану, зокрема довідки про доходи, позивачем не надано, як і не надано доказів наявності спільного побуту позивачки та ОСОБА_4 , спільної участі в утриманні спільного в користуванні майна.

Як вище зазначив суд, тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознака наявності сім`ї на законодавчому рівні не визначена, водночас строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. При даному розгляді справи обставин, які дали суду змогу стверджувати, що між позивачкою та ОСОБА_4 склалися усталені відносини, які притаманні подружжю, не було встановлено. Перед судом позивачем не була доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин між чоловіком та жінкою, реалізація ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. Судом не було встановлено спільного проживання позивачки та ОСОБА_4 в період з січня 2023 року по 31.05.2023, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, суду не було надано доказів постійного фактичного мешкання ОСОБА_4 та позивачки за однією адресою: АДРЕСА_1 , збереження ОСОБА_4 у цьому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ним цього місця проживання як свого основного, доказів ведення спільного побуту, спільного господарства, наявності спільного бюджету, спільних витрат в інтересах сім`ї, придбання майна для спільного користування, спільної участі в утриманні житла, його ремонті, що ОСОБА_4 вважав себе чоловіком позивачки.

А тому, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог про встановлення факту спільного проживання заявника та ОСОБА_4 , однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у зазначений позивачкою період.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3

третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_6

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ