У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

21.01.2026 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Баран О.І., розглянувши питання про відкриття провадження у справі:

позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (, електронна адреса: , місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1, зареєстрований електронний кабінет у ЄСІТС),

відповідач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

(місце проживання: АДРЕСА_1 ),

предмет позову: стягнення заборгованості за надані послуги,

в с т а н о в и в:

На адресу Франківського районного суду м. Львова від імені Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» надійшла позовна заява, підписана Олійник Л.В., як його представником.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судом скеровано запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі.

19 січня 2026 року до суду надійшла довідка (вх.№1446/26) про місце реєстрації відповідача, та підтверджено його дійсне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Указану довідку передано судді 20.01.2026.

Перевіривши повноваження відповідної особи діяти від імені позивача, суддя звертає увагу на таке.

На підтвердження своїх повноважень представляти інтереси Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» Олійник Л.В. до позовної заяви додано довіреність, згідно з якою Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», в особі директора Одинця О.М., уповноважив Олійник Л.В., бути представником довірителя.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У ст. ст. 46, 47 ЦПК України вказано, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Згідно ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

У ст. ст. 80, 91, 92 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) вказано, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Частиною 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

У п. 1. ч. 1, ч.ч. 3, 5, 6 ст. 62 ЦПК України вказано, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

У ч. 4 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» вказано, що відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Отже, підтвердженням того, що позивач є юридичною особою і має цивільну правоздатність чи дієздатність є витяг або виписка із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) на позивача, які б підтвердили факт реєстрації позивача як юридичної особи, склад та повноваження його органів управління, тощо.

Водночас до поданої позовної заяви не додано витягу або виписки ЄДР з відповідною інформацію про позивача.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Отже, приписи ЦПК України передбачають, що до позовної заяви повинні бути додані посвідчені у встановленому законом порядку документи, які підтверджують повноваження представника. Вказане включає в себе засвідчені документи, які підтверджують право посадової особи позивача видавати довіреність на представника.

З огляду на вказане у матеріалах позовної заяви відсутні документи (витяг або виписка із ЄДР), які б достовірно підтвердили повноваження посадової особи Одинця О.М. уповноважувати Олійник Л.В. на підписання та подання позовної заяви до суду.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина третя статті 58 ЦПК України).

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (органу державної влади) без додаткового уповноваження (довіреності) (див. постанову Верховного Суду від 28.08.2023 у справі № 740/2873/22).

За змістом позовної заяви та доданих до неї матеріалів Олійник Л.В. не є керівником позивача. У такому разі її повноваження діяти від імені позивача у порядку самопредставництва можуть випливати виключно із закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), однак у суду відсутня інформація про те, що Олійник Л.В. має право діяти у порядку самопредставництва Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на підставі саме вказаних актів.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, починаючи з 29.12.2019, коли набрав чинності Закон України від 18.12.2019 №390-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва (див. п. 18 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20, п. 2.7. ухвали Верховного Суду від 28.07.2025 у справі № 463/8237/24).

Інакше кажучи, процесуальні закони визначили, що представники сторін, третіх осіб, а також осіб, які за законом мають право звертатися до суду в інтересах інших, можуть діяти у судовому процесі або за правилами самопредставництва, або як власне представники. Останніми можуть бути: адвокати, законні представники, а у випадках, визначених у процесуальних законах, зокрема у малозначних справах, справах незначної складності, - інші особи (стаття 60 ЦПК України, стаття 58 ГПК України, стаття 57 КАС України). Повноваження саме цих представників підтверджують документи, визначені у частинах першій і четвертій статті 62 ЦПК України, частинах першій і четвертій статті 60 ГПК України, частинах першій і четвертій статті 59 КАС України. Тому неприйнятним є аргумент підписанта про те, що для самопредставництва юридичної особи достатньо виданої нею на ім`я одного з працівників довіреності (див. п. 20 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20).

Отже, з 29.12.2019 самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень (див. п. 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20).

Подібні висновки викладені Верховним Судом також в ухвалах від 10.03.2023 у справі № 185/8512/21, від 06.07.2023 у справі № 541/1799/19, від 23.01.2024 у справі № 591/2885/23, від 19.02.2024 у справі № 367/1906/23, від 21.02.2024 у справі № 297/2875/17, від 23.02.2024 у справі № 761/36171/16-ц, від 26.02.2024 у справі № 133/2744/21, від 26.02.2024 у справі № 2011/17564/12, від 27.02.2024 у справі № 2-401/11, від 28.02.2024 у справі № 758/7617/23, від 28.02.2024 у справі № 604/649/23, від 12.03.2024 у справі № 296/1646/23, від 29.04.2024 у справі № 536/1267/18, від 12.09.2024 у справі № 761/26091/23, від 22.05.2025 у справі № 463/2101/23, від 26.05.2025 у справі № 295/12561/24, від 02.06.2025 у справі № 367/9263/18, від 02.06.2025 у справі № 760/33376/24, від 18.06.2025 у справі № 128/5221/23, від 23.06.2025 у справі № 824/23/25, від 03.07.2025 у справі № 761/27821/24, від 07.07.2025 у справі № 686/29503/23, від 09.07.2025 у справі № 461/9071/24, від 16.07.2025 у справі № 369/1761/22, від 21.07.2025 у справі № 485/2263/24, від 22.07.2025 у справі № 511/3270/23, від 23.07.2025 у справі № 755/6623/24, від 24.07.2025 у справі № 753/24627/21, від 25.07.2025 у справі № 757/49595/24, від 28.07.2025 у справі № 705/3625/24, від 28.07.2025 у справі № 552/2486/22, від 28.07.2025 у справі № 463/8237/24, від 29.07.2025 у справі № 465/5337/24, від 31.07.2025 у справі № 567/2114/23, від 31.07.2025 у справі № 467/1562/24, від 06.08.2025 у справі № 296/6029/22 (Верховним Судом вказано, що входження до кола власне трудових обов`язків Трохачової М. В. здійснення самопредставництва Корольовського ВДВС у м. Житомиріне підтверджено), тощо.

Разом з тим, постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2024 у справі № 910/16580/23 уточнено попередній висновок та зазначено, що якщо відповідні відомості щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи на засадах самопредставництва, внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), ці відомості є офіційним та достатнім підтвердженням того, що юридична особа діє в суді через певну особу на засадах самопредставництва (з урахуванням відповідних обмежень повноважень, якщо такі є).

Так, позовна заява підписана Олійник Л.В. на підтвердження повноважень якої додано копію довіреності, згідно з якої Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», в особі директора Одинця О.М. уповноважив Олійник Л.В., бути представником довірителя.

Поряд із цим в додатку до позовної заяви не надано підтвердження того, що Олійник Л.В., перебуває у трудових відносинах із позивачем, або має свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю.

Крім цього, підтверджуючих документів, що довіреність від імені юридичної особи видна за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами, суду не надано, оскільки не надано витягу з ЄДР.

Відповідно підтверджуючих документів, що довіреність від імені юридичної особи видна за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами, суду не надано.

З огляду на зазначене, до матеріалів позовної заяви не долучено належних доказів, які підтверджують процесуальну дієздатність Одинця О.М., в розумінні положень ст. 58, 62 ЦПК України, а саме, відсутні докази, які вказують на те, що станом на день видачі довіреності, Одинцець О.М. є керівником (директором) позивача, уповноваженого діяти від його імені та має право підпису довіреностей, якими уповноважує третіх осіб представляти інтереси позивача.

Водночас норми ЦПК України не містять повноважень суду самостійно з`ясовувати склад та повноваження органів управління позивачів-юридичних осіб.

З огляду на вказане до позовної заяви не додано засвідчені у визначеному законом порядку копії документів, які підтверджують повноваження представника позивача підписувати та подавати позовну заяву до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Отже, у разі оформлення документів, які підтверджують повноваження представника відповідно до вимог ЦПК України, зокрема надання засвідченого витягу чи виписки із ЄДР, яка підтвердить склад та повноваження органів управління позивача, позивач може повторно подати позовну заяву до суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 19, 58, 60, 62, 175, 177, 185, 258-261, 274, 353, 354 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за надані послуги, підписану Олійник Л.В., - повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому у ст. 261 ЦПК України.

Суддя: Баран О.І.