БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1462/25
Провадження № 2/497/161/26
УХВАЛА

про залучення до участі у справі третьої особи,

призначення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи

та зупинення провадження

"22" січня 2026 р. Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Кравцової А.В., секретар судового засідання Георгієва А.В., без участі сторін, розглядаючи на стадії підготовчого провадження у приміщенні суду в м.Болград цивільну справу за позовом адвоката Волкогонова Олексія Кузьмича представника позивача ОСОБА_1 - до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2025 року до суду надійшов вищевказаний позов представника позивача, ухвалою суду від 22.07.2025р. було відкрите провадження у справі з повідомленням сторін, судове засідання було призначене на 10.11.2025р., в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів заявника (представника позивача) поза межами приміщення суду.

10.11.2025р. до суду надійшла заява адвоката Романенко О.О. - представника відповідача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи на іншу дату для ознайомлення з матеріалами справи і подальшої підготовки процесуальних заяв і клопотань. Ухвалою суду від 24.12.2025р. це клопотання було задоволене, призначені нові час і дата судового засідання - на 09:20 годину 22.01.2026 року, однак станом на початок судового засідання матеріали справи не містять будь-яких письмових пояснень або заперечень відповідача/його представника стосовно предмету і підстав позову, відповідач/її представник до суду не прибули.

22.01.2026р. о 08:30 до матеріалів справи надійшла заява адвоката Романенко О.О. представника відповідача ОСОБА_2 з клопотанням про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з її відпусткою, в якості доказів додано копія авіаквитка на її ім`я до Кишиніва, датований 13.01.2026р., що не свідчить про тривалість відпустки, додаткових пояснень стосовно предмету і підстав позову заява не містить, також не містить клопотання не розглядати справу без участі відповідачки та її представника та бажання надати суду особисті пояснення, доказів причин неявки недостатньо, щоб визнати причину поважною, адже наявність квитка ще не є доказом виліту, та й квиток датований 13.01.2026р., а судове засідання було призначене на 22.01.2026р., крім того, представнику/відповідачу було достатньо часу для надання суду заперечень та пояснень письмово.

22.01.2026р. 009:00 ще до настання часу судового засідання, - у суді здійснене аварійне відключення електропостачання поза графіком, за інформацією інженера місцевого РЕС через складну обстановку з електропостачанням в Україні масований обстріл Києва, час відновлення електропостачання невідомий, тому, оскільки здійснити фіксацію судового засідання було неможливо, позивач ОСОБА_1 , що прибув до суду, враховуючи відсутність відповідача, подав суду письмове клопотання, яким просить притягнути до участі у справі третьою особою гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що йому вже виповнилося 18 років, та вважаючи його заінтересованою особою; також просить постановити ухвалу про призначення заявленої у позові разом з вимогою про оспорювання батьківства молекулярно-генетичної експертизи для визначення біологічного батьківства позивача стосовно цієї заінтересованої особи, своє клопотання просив розглянути без його участі.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши клопотання, що містяться в матеріалах справи, суд , враховуючи вищевикладене, дійшов висновку, що клопотання адвоката Романенко О.О. представника відповідача ОСОБА_2 про відкладення судового засідання задоволенню не підлягає, оскільки таке клопотання подається удруге, - з чого вбачаються підстави для визнання його зловживанням правом з метою перешкоджання розгляду судом вимог позивача та перешкоджання позивачу в захисті його прав судом в розумні строки (за відсутності будь-яких письмових пояснень чи заперечень), а клопотання позивача ОСОБА_1 , в якості підготовки справи до розгляду по суті, - розглянути у письмовому провадженні з метою збереження процесуального часу і уникнення зайвої тяганини, та його вимоги задовольнити з огляду на наступне.

Предметом позовних вимог є оспорювання батьківства між позивачем ОСОБА_1 та його колишньою дружиною стосовно неповнолітньої дитини відповідачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, позов був до суду поданий до повноліття дитини, але, оскільки дитині 05.09.2025р. вже виповнилося 18 років, він набув процесуальної дієздатності та вже має право сам вирішувати питання, що стосуються його прав та обов`язків, а тому, для надання йому можливості самостійного захисту своїх прав, він підлягає залученню до участі у справі в якості третьої особи.

Так, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Згідно ч.1ст.53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на боці позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, в разі, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі за заявою учасників справи. А, ч.3ст.53 ЦПК України передбачено також, що в разі, якщо при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, - суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Відповідно до ч.5 ст.53 ЦПК України про залучення третіх осіб до участі у справі, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Суд повідомляє третю особу про справу, направляє їй копію заяви про залучення третьої особи і роз`яснює її право заявити про свою участь у справі. Копія заяви надсилається особам, які беруть участь у справі. Якщо від третьої особи не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, справа розглядається без неї. Якщо особи, які беруть участь у справі, заперечують проти залучення чи допуску третьої особи до участі в справі, це питання вирішується судом залежно від обставин справи. З питання залучення або допуску до участі в справі третьої особи суд постановлює ухвалу (ст.36 ЦПКУ), яка оскарженню не підлягає на відміну від вступу у цивільний процес третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору, їхній вступ у процес не тягне за собою припинення і розгляду спочатку, а продовжується. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, користуються процесуальними правами і несуть процесуальні обов`язки особи, яка бере участь у справі (ст.27 ЦПКУ, а також іншими правами, визначеними процесуальним законом.

Враховуючи характер спірних правовідносин та стадію розгляду справи, суд вважає за необхідне в якості підготовки справи до розгляду залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача - гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що йому вже виповнилося 18 років, та він є безпосередньо заінтересованою особою, адже в разі задоволення вимог позову, саме в нього в нього можуть виникти нові права і обов`язки.

Крім того, згідно ч.2ст.116 ЦПК України, серед способів забезпечення доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місце знаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. В необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Відповідно до п.п.1,2ч.1ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності наступних умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

З роз`яснень, які містяться у Постанові ВС від 25.08.2020р. у спр. №478/690/18, висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. А з Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», яка затверджена Наказом міністерства юстиції №53/5 від 08.10.98р., з наступними змінами, а саме, її п.1.13, «Строк проведення експертизи встановлюється керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) і не повинен перевищувати 90 календарних днів. В разі значного завантаження експерта (за наявності у нього на виконанні одночасно понад десять експертиз, у тому числі комісійних та комплексних) більший розумний строк встановлюється за письмовою домовленістю з органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), після попереднього вивчення експертом наданих матеріалів. Час попереднього вивчення матеріалів не має перевищувати п`ятнадцяти робочих днів. В разі відмови органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у погодженні запропонованого розумного строку проведення експертизи матеріали справи повертаються з пропозицією призначити експертизу іншим суб`єктам судово-експертної діяльності, визначеним у ст.7 ЗУ «Про судову експертизу». В разі невиконання клопотань експерта щодо надання додаткових матеріалів, несплати вартості експертизи протягом 45 календарних днів з дня направлення клопотання у порядку, передбаченому чинним законодавством, незабезпечення прибуття експерта, безперешкодного доступу до об`єкта дослідження, а також належних умов для його роботи (учинення перешкод з боку сторін, що беруть участь у справі, в обстеженні об`єкта) матеріали справи повертаються органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), із зазначенням мотивованих причин неможливості її проведення. Строк проведення експертизи починається з робочого дня, наступного за днем надходження матеріалів до експертної установи, і закінчується у день складання висновку експерта (повідомлення про неможливість надання висновку). Якщо закінчення встановленого строку проведення експертизи припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається наступний за ним робочий день». Відповідно до позиції ЄСПЛ навантаження на експерта не може розглядатися як поважна причина порушення дотримання розумного строку. Відсутність висновків експертиз в такому разі лише свідчать про недбале ставлення експертів та детективів до своїх обов`язків. ЄСПЛ такі порушення оцінює як порушення розумних строків досудового розслідування та зловживання обмеженням прав підозрюваного (справа Адилетта проти Італії).

На підставі викладеного, беручи до уваги, що для об`єктивного вирішення даного спору необхідні спеціальні знання в області судової медицини, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання позивача щодо призначення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи, яке підлягає задоволенню виходячи з його інтересів.

Згідно з ч.ч.1-7ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. В разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. В разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно має повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів. Здійснення експертизи спеціалізованими установами у цивільному судочинстві здійснюється на платній основі за рахунок замовника, така оплата експертизи у цивільній справі провадиться за рахунок сторони, яка порушила відповідне клопотання.

Відповідно до п.5ч.1ст.252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи. На підставі п.9ч.1 ст.253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи. Тому, оскільки для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи потрібен значний час, то провадження у справі слід зупинити на час проведення експертизи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, залучити до участі в якості третій особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 53,102-109,116,189, 197, 252-253, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залучити в якості третьої особи до участі у справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольнити клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Призначити судову-медичну (молекулярно-генетичну) експертизу, у справі №497/1462/25 за позовом адвоката Волкогонова Олексія Кузьмича - представника позивача ОСОБА_1 - до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, треті особи: Болградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та ОСОБА_3 , здійснення якої доручити судовому експертам КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» (65082, м. Одеса, пров. Валіховський, 4).

Поставити на вирішення експертизи наступні питання:

1) чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

2) чи виключається батьківство ОСОБА_1 стосовно цієї дитини за результатами дослідження біологічного матеріалу?

3) яка ймовірність (у відсотках) біологічного батьківства ОСОБА_1 щодо вказаної дитини за результатами молекулярно-генетичної експертизи?

4) чи є результати експертизи достатніми для формулювання однозначного висновку про наявність чи відсутність біологічного батьківства?

Надати для проведення експертизи усі необхідні документи, що містяться в матеріалах справи.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України.

Покласти на позивача ОСОБА_1 обов`язок оплатити роботу експерта за здійснення експертного дослідження, роз`яснити йому положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Встановити експертній установі КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» строк проведення експертизи не більше, ніж 90 календарних днів, починаючи з робочого дня, наступного за днем надходження даних матеріалів до експертної установи, і закінчуючи днем складання висновку експерта.

Зупинити провадження у цивільній справі № 497/1462/25 на час проведення експертизи.

Роз`яснити сторонам, що: згідно ч.ч.1-3ст.12,ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона має довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч.4 ст.12, ч.ч.2,3ст.13 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанов і Верховного Суду від 15.04.2021р. (у справі № 645/1098/18), зазначено, що при вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. А Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07.05.2009 року).

У постанові Верховного Суду від 16.05.2018р. (у справі № 399/1029/15-ц) вказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

Згідно з ч.4, п.п.3-5ч.5 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. А, ч.1ст.44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники мають добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Вимогами ч.1 ст.109 ЦПК України встановлено спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо проведення експертизи для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком відмови від експертного дослідження може бути визнання судом факту для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова в його визнанні (Постанова Верховного Суду від 23.09.2021р. у справі №676/1503/19).

Відповідно до ч.1ст.109 ЦПК України, в разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. При цьому суд враховує факт свідомого ігнорування явки до суду, неотримання судових повісток, повідомлень, копії позову, тощо.

Ухвала може бути оскаржена в частині зупинення провадження до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання її копії. Строк для оскарження може бути поновлений судом апеляційної інстанції в разі його пропуску з поважної причини.

Суддя А.В. Кравцова