Справа № 172/2649/25
Провадження 2/172/1161/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20.01.2026 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Філіппова Є.Є. за участі секретаря судового засідання Лук`яненко О.В, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічним засобом цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попаснянської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно,
До суду надійшла вищевказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_2 вказує, що позивачка ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та є власником квартири, за вказаною адресою. 14 березня 2022 року з метою збереження життя позивачка разом з родиною, покинула місто Попасна. Після чого, внаслідок бойових дій, у березні 2022 квартира, за адресою: АДРЕСА_1 , була частково зруйнована. В травні 2022 року в застосунку ОСОБА_3 вона побачила відео, який виклав сусід на якому горів повністю багатоповерховий будинок та відповідно і її квартира, з якого видно, що будинок та квартира повністю зруйновано. На час евакуації з м. Попасна позивачка ОСОБА_1 не вивезла документи на право власності на вказану квартиру. На даний час записи в єдиному Державному реєстрі нерухомого майна про право власності на вказану квартиру наявний на попереднє прізвище позивачки « ОСОБА_4 » і в реєстрі не вказано РНОКПП позивачки.
У 2003 році ОСОБА_1 та її на той час чоловік ОСОБА_5 придбали в рівних частках, по 1/2 квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 , договір купівлі-продажу посвідчувався приватним нотаріусом Папоснянського районного нотаріального округу Куліковою В.І.
Позивачка у 2006 році розлучилася з чоловіком - ОСОБА_5 , який після розірвання шлюбу продав 1/2 вищевказаної квартири (свою частку) за договором купівлі-продажу позивачці, угода була посвідчена приватним нотаріусом Папоснянського районного нотаріального округу Куліковою В.І.
При перевірці відомостей в реєстрі нотаріусів, перереєстроване місце роботи нотаріуса ОСОБА_6 , не встановлено. Тобто, підтвердити письмовими доказами, що ОСОБА_1 , є власником квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , позивачка позбавлена можливості, оскільки архів РБТІ та нотаріальних архів нотаріуса ОСОБА_6 , яка посвідчувала договіри купівлі- продажу на вищевказану квартиру, перебувають напевно на тимчасово окупованій території.
Просить суд визнати, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на праві приватної власності.
Ухвалою від 03.11.2025 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Представник позивача Талашко І.М. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.
Відповідач Попаснянська міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи у її відсутність не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1 ст. 328 ЦК України).
Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст. 334 ЦК України).
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №316864526 від 06.12.2022 видно, що підставою виникнення права власності у ОСОБА_7 є договір купівлі-продажу, ВАМ №895862, реєстр №195, 06.03.2007, засвідчений приватним нотаріусом Попаснянського районного нотаріального округу Куліковою В.І., договір купівлі-продажу, ВАР №011632, реєстр №567, 19.09.2003 року, завірений приватним нотаріусом Попаснянського районного нотаріального округу Куліковою В.І.
На звернення до Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції про надання дублікату договору купівлі-продажу надано відповідь від 12.09.2025 року, що у діяльність нотаріуса ОСОБА_6 який здійснював посвідчення договорів купівлі-продажу припинена, та приватний нотаріус Кулікова В.І. до Луганського обласного державного нотаріального архіву документи нотаріального діловодства та архіву не передала, встановити їх місцезнаходження та стан збереження наразі не можливо. У зв`язку із чим отримати дублікат договорів купівлі-продажу, посвідчених нотаріусом Куліковою В.І. не є можливим.
На заяву до Управління центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ковельської міської ради надано відповідь №8.4-02/175 від 23.09.2025 року, що провести державну реєстрацію права власності не можливо, адже не надано оригіналів правовстановлюючих документів, а саме договорів купівлі-продажу.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У той же час, враховуючи відсутність провини відповідача у виниклих правовідносинах, суд приходить до висновку, що судові витрати належить покласти на позивача.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 316, 317, 319, 328, 334, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, -
1. Позов ОСОБА_1 до Попаснянської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.
2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право приватної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
3. Судові витрати залишити за позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Є.Є.Філіппов