ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 676/4336/25

Провадження № 22-ц/820/337/26

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Спірідонової Т. В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

розглянув у порядку частини 1 статті 369 ЦПК України цивільну справу №676/4336/25 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 листопада 2025 року, у складі судді Бондара О.О., у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2025 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг від 21.10.2019 у розмірі 69362,20 грн та 3028,00 грн судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 21.10.2019 ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 21.10.2019. Підписавши електронним підписом дану заяву відповідач отримав кредит у розмірі 65800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не сплатив своєчасно кошти на погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов договору, чим порушила умови кредитного договору.

Станом на 28.03.2024 у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором перевищило 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення 5.17 п.5 Розділу ІІ Умов, відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.03.2024 направив повідомлення про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Оскільки відповідач жодних дій на погашення заборгованості не вживав, тому кредит став у формі «вимоги», по якому станом на 08.04.2025 утворилася заборгованість в розмірі 69362,20 грн, яка становить залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області від 05 листопада 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 21.10. 2019 станом на 08 квітня 2025 року в розмірі 12265, 31 грн та судовий збір в сумі 535,35 грн.

Суд виходив з того, що позивачем не доведено укладення з відповідачем договору на умовах, які зазначені у позові, а наданий розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання. Банк здійснював нарахування та стягнення відсотків, які не передбачені умовами договору, чим збільшував суму боргу за кредитним договором, тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник АТ «Універсал Банк», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Узагальнення доводів апеляційної скарги

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг проєкту Monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з Умовами, правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту. Висновки суду є передчасними відносно того, що клієнт не був ознайомлений із вищезазначеними Умовами, правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту. Представник апелянта зазначає, що Умови i правила, крім тих, що надавались та були отримані Відповідачем у мобільному додатку, перебувають в загальному доступі, розміщені на офіційному сайті фінансової установи та, в розумінні ст. ст. 641, 644 ЦK України, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору із визначенням порядку тa умов кредитування, прав і обов`язків сторін. Також, в самому мобільному додатку на постійній основі містяться тарифи, до яких відповідач з використанням власного пін-коду має постійний доступ. Наведене свідчить про належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження Умов і правил обслуговування фізичної особи з додатками. Невиконання боржником умов договору, на які він погодився та ознайомився в Анкеті-заяві та непогашення у повному обсязі заборгованості перед банком матиме наслідком порушення фундаментального положення про обов`язковість договору.

Апелянт зауважує, що відповідно до п.п. 2, 3 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, клієнт підтверджує, що погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого підтверджує взяття зобов`язань та виконувати його умови. Окрім цього, клієнт беззастережно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту (пункт 3 Анкети-заяви).

Представник апелянта зазначає, що Умови і правила обслуговування, опубліковані на офіційному сайті Банку та публічно доступні в режимі реального часу для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

Вищенаведене свідчить про укладення між сторонами у встановлений законом спосіб Договору, в тому числі погодження сторонами Умов і правил разом з додатками, які є невід`ємною складовою Договору.

Тому, посилання суду першої інстанції на недоведеність з боку банку, що саме ці Умови і правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними є безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на приписах Закону України «Про електронну комерцію».

Апелянт звертає увагу на те, що відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі).

Враховуючи, що у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором становить понад 90 днів, на підставі положення п.п.5.16 п.5 Розділу II Умов відбулось істотне порушення відповідачем зобов`язань, та вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк направив повідомлення про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості.

На підставі вищезазначеного загальний розмір заборгованості відповідача перед банком за договором становить 69362,20 грн, з яких: 69362,20 грн загальний залишок заборгованості (тілом кредиту), 0 грн заборгованість за пенею та комісією, 0 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання.

Будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не надав суду інших доказів на спростування поданого позивачем розрахунку суми заборгованості.

Процесуальні дії апеляційного суду

Ухвалами Хмельницького апеляційного суду від 16 грудня 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду усправах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень статті 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У письмових поясненнях представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Підлісний О.В. заперечує проти доводів апеляційної скарги та зазначає, що в анкеті - заяві до договору від 24.06.2019 умови щодо розміру кредитного ліміту, а також розміру, підстав та порядку нарахування процентів і комісії не зазначені, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, підписуючи анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Тому, за відсутності підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг та відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредитного ліміту, порядок і строки його повернення, розмір і порядок нарахування процентів та комісії, надані банком документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. АТ «Універсал Банк» не довело укладення з ОСОБА_1 договору про надання банківських послуг на умовах, які зазначені у позові.

Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, то наданий АТ «Універсал Банк» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання. Крім того, з виписки по рахунку вбачається, що витрати ОСОБА_1 становлять 263591,28 грн, на погашення кредиту відповідач сплатив 194229,08 грн, з яких на погашення непередбачених договором відсотків банком списано 57096,89 грн. При цьому банк здійснював нарахування та стягнення відсотків, які не передбачені за умовами договору, чим збільшував суму боргу за кредитним договором. Тому судом правомірно стягнуто заборгованість за кредитним договором від 21.10.2019 року в сумі 12265,31 грн. Відповідачем у розділі ІІІ додаткових пояснень було викладено повною мірою особисте бачення у порядку нарахування та сплати коштів за кредитом, а тому вказані твердження позивача є безпідставними.

Мотивувальна частина

Встановлені фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 ,звернувшись до АТ «Універсал Банк», підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 21.10.2019 року, за умовами якої просив відкрити поточний рахунок на його ім`я у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов договору та наведених умовах даної заяви.

Відповідно до змісту даної анкети-заяви ОСОБА_1 погодився з тим, що ця анкета - заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтвердив і зобов`язався виконувати його умови. Підписанням цього договору підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Також, ОСОБА_1 погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, а про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

В анкеті-заяві відповідач підтвердив, що наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний підпис) є обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в банку, засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором.

Відповідно до довідки про наявність рахунку від 08.04.2025 ОСОБА_1 відкрито рахунок НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), активність якого встановлено до 08/24.

Згідно з довідкою про розмір встановленого ліміту клієнту ОСОБА_1 за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 21.10.2019 за карткою НОМЕР_1 станом на 08.04.2025 слідує, що 21.10.2019 встановлена сума кредитного ліміту 30000 грн, яка в подальшому неодноразово збільшувалася і станом на 08.11.2023 становила 65800 грн.

З розрахунку заборгованості за договром №б/н від 21.10.2019 укладеного між Універсал Банк та ОСОБА_1 , станом на 08.04.2025, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 69362,20 грн.

Відповідно до руху коштів по картці НОМЕР_1 за період з 21.10.2019 по 08.04.2025 вбачається, що ОСОБА_1 активно користувався коштами, розраховувався за покупки, переказував на картки, поповнював мобільний телефон, вносив кошти на поповнення картки, та за даний період загальна сума витрат становить 263591,28 грн, сума зарахувань 194229,08 грн, заборгованість по кредиту становить 69362,20 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання за кредитним договором своєчасно не виконав. Оскільки позивач не довів правомірність нарахування процентів за даним договором, стягненню підлягає сума заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12265,31 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК України).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року №675-VIII електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» ).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, у тому числі розмір і порядок нарахування заборгованості, АТ «Універсал Банк» зазначило, що ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, на підтвердження чого позивач, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на витяг з умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», тарифи, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, як невід`ємну частину укладеного договору.

Позивач зазначав, що зазначеними документами, які надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін.

Однак, за відсутності підпису відповідача на долучених позивачем документах відсутні підстави вважати, що саме ці Умови і правила надання банківських послуг, тарифи, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.

Крім того, у паспорті споживчого кредиту Чорної картки monobank (п. 7) зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної у цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів.

Таким чином, зазначений документ містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Таку інформацію банк надає споживачам фінансових послуг відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».

З огляду на викладене, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про підстави та порядок нарахування процентів, надані банком витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Мonobank, витяг тарифів за карткою monobank і паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вказані документи достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила частини 1 статті 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України враховується судом при застосуванні норм права.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, АТ «Універсал Банк» не довело укладення з ОСОБА_1 договору про надання банківських послуг на умовах, які зазначені у позові, оскільки позивачем не доведено, що саме з таким умовами був ознайомлений відповідач та погоджувався з такими умовами кредитування.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із наданої виписки за період з 21.10.2019 по 01.01.2024 ОСОБА_1 користувався кредитними коштами банку і сплачував платежі за користування коштами банку, що підтверджується довідкою про рух коштів по картці від 08.04.2025.

Відповідно до виписки з відображенням руху коштів по картці від 08.04.2025 та розрахунку заборгованості за договором б/н від 21.10.2019 ОСОБА_1 своєчасно не вносив платежі на повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 08.04.2025, залишок заборгованості за наданим кредитом складає 69362,20 грн.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розміру, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Пунктом 59 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75 (далі Положення) визначено, що банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри як клієнтські рахунки та виписки з них. Відповідно до пункту62 Положення виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Згідно з пунктом 63 Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Такий висновок узгоджується з постановами Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14, від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16, від 07 грудня 2022 року у справі №298/825/15.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до частини 2 статті 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого АТ «Універсал Банк», станом на 08.04.2025 розмір заборгованості по кредитному договору становить 69362,20 грн, що становить загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Разом з тим, з виписки по рахунку відповідача та розрахунку заборгованості вбачається, що в суму заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 69362,20 грн позивачем включено проценти, нараховані за процентними ставками 38,4 % та 37,2%.

Однак, укладений між сторонами договір від 21.10.2019 у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним) та погодженої процентної ставки та розміру неустойки за несвоєчасне виконання зобов`язань по сплаті коштів.

Оцінивши наявні у справі докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що за відсутності належних доказів на підтвердження узгоджених умов кредитного договору щодо нарахування процентів, їх розміру та погашення боргу за рахунок кредитного ліміту, з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» підлягає стягненню сума фактично отриманих та неповернутих коштів у сумі 12265,31 грн.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, тому підстави для скасування рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Встановивши фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд першої інстанції ухвалив рішення суду з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Судові витрати

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішення суду першої інстанції по суті вимог є правильним, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 січня 2026 року.

Судді : Т.В. Спірідонова

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко