РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

секретар судового засіданні Литвиненко В.М.,

з участю представника відповідача адвоката Мороз В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором №157084018 в розмірі 47986 грн.81 коп., з яких: 11999,60 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 35987,21 грн. - загальна заборгованість по відсоткам.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 квітня 2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №157084018, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 12000грн. В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором №157084018 від 11 квітня 2021 р. перейшло до позивача. Відповідач не виконав свого обов`язку щодо повернення наданого йому Кредиту в строки, передбачені Кредитним договором. У зв`язку з невиконанням умов договору відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №157084018 в розмірі 47986 грн. 81 коп., з яких: 11999,60 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 35987,21 грн. - загальна заборгованість по відсоткам.

Представник позивача у позові просив про розгляд справи за відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів, позов просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Мороз В.В. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. У відзиві зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що Договір факторингу №28/1118-01 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» 28 листопада 2018 року, тоді як Кредитний договір №157084018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено 11 квітня 2021 року. Тобто укладання між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» Договору факторингу № 28/1118-01 відбулося значно раніше, ніж укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 Кредитного договору №157084018 (з дати укладання Договору факторингу № 28/1118-01 до дати укладання Кредитного договору №157084018 минуло 2 роки, 4 місяці, 15 днів). Вищезазначена обставина свідчить про те, що на момент укладення Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року зобов`язання між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та боржником ОСОБА_1 ще не виникло, та у первісного кредитора не виникло право вимоги за неіснуючим зобов`язанням, яке він міг би передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс». У позовній заяві позивач зазначає: «Відповідно до Реєстру боржників № 142 від 13.07.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 157084018». Однак матеріали даної справи не містять Реєстру прав вимог до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. Відсутність Реєстру прав вимог до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року унеможливлює встановлення факту переходу права грошової вимоги до ОСОБА_1 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». Невстановлення факту переходу права грошової вимоги до ОСОБА_1 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» викликає обґрунтований сумнів щодо виникнення на підставі договору факторингу цього права у ТОВ «Таліон Плюс» та подальшої передачі такого права для ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів». Додаткова угода № 26 від 31 грудня 2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року не містить жодної інформації про боржників та кредитні договори, право вимоги за якими ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс», зокрема, ця додаткова угода не містить жодної інформації про боржника ОСОБА_1 та Кредитний договір № 157084018. Зі змісту Додаткової угоди № 26 вбачається, що інформація про боржників та кредитні договори, право вимоги за якими відступається, зазначається в Реєстрі права вимоги, який підписується клієнтом та фактором. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надало суду ані Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, ані Акта приймання-передачі цього Реєстру прав вимоги, що позбавляє суд можливості встановити факт набуття ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до відповідача за Кредитним договором № 157084018 від 11 квітня 2021 року. За таких обставин вважає, що позивач не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження своїх вимог, а тому в задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 11 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (код ЄДРПОУ - 38569246) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) було укладено Договір № 157084018.

Згідно з пунктом 1.1. Договору № 157084018 від 11 квітня 2021 року за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові кредит на суму 12000 грн. 00 коп. (дванадцять тисяч) гривень нуль копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

У пункті 1.2. Договору №157084018 від 11 квітня 2021 року зазначено, що кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту Позичальником.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно зі частиною 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

За змістом норм ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» () було укладено Договір факторингу № 28/1118-01.

Згідно з умовами Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося відступити Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим Договором.

31 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з умовами якої сторони дійшли згоди викласти текст Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року у новій редакції.

20 жовтня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» () було укладено Договір факторингу №20102022.

Згідно з пунктом 2.1. Договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» зобов`язується відступити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

21 жовтня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» () було укладено Реєстр прав вимоги № 1.

Згідно з Реєстром прав вимоги № 1 від 21 жовтня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 47 986,81 грн. (сорок сім тисяч дев`ятсот вісімдесят шість гривень 81 копійка).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч. 1 ст.1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Судом встановлено, що Кредитний договір підписано відповідачем електронним підписом, (одноразовий ідентифікатор MNV3ZT58), а отже матеріали справи свідчать про укладання договору та досягнення сторонами згоди щодо істотних умов зазначеного договору, як того вимагають положення ст.638 ЦК України.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підтвердження позовних вимог позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» додано до позовної заяви розрахунок заборгованості, який складено ТОВ «Таліон плюс», відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 157084018 від 11.04.2021 становить 47986 грн.81 коп., з яких: 11999,60 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 35987,21 грн. - загальна заборгованість по відсоткам.

Однак суду не надано первинних документів, які б підтверджували зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача у розумінні положення ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

В позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до Реєстру боржників №142 від 13.07.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 157084018. Однак матеріали справи не містять Реєстру прав вимог до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. Відсутність Реєстру прав вимог до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року унеможливлює встановлення факту переходу права грошової вимоги до ОСОБА_1 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс».

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В частині 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження його позовних вимог, а отже у зв`язку з недоведеністю позовних вимог, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати на відповідача не покладаються.

На підставі викладеного вище,керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 81, 89, 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 21.01.2026 року.

Суддя Харечко С.П.