Номер провадження2/205/138/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Мадьонової Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 квітня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №279635-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», за умовами якого ТОВ «Бізнес Позика» надала відповідачу грошові кошти у розмірі 5 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути грошові кошти і сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту і Правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 5 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку відповідача, вказану ним при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором №279635-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти у розмірі 3 142,32 грн., чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором, тому у відповідача станом на 30 жовтня 2025 року утворилась заборгованість за договором №279635-КС-001 про надання кредиту в розмірі 11 543,52 грн., з яких: 4 927,68 грн. прострочені платежі по тілу кредиту; 6 615,84 грн. прострочені платежі по процентах. На підставі вищевикладеного представник позивача звернулась до суду з цією позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №279635-КС-001 про надання кредиту від 07 квітня 2021 року в розмірі 11 543,52 грн., з яких: 4 927,68 грн. прострочені платежі по тілу кредиту; 6 615,84 грн. прострочені платежі по процентах, а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Ухвалами судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 04 грудня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування у АТ «Таскомбанк» письмових доказів.

Представник позивача у позовній заяві просила суд розглядати справу за відсутності їх представника та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач подав до суду заяву в якій просив стягнути з нього тільки тіло кредиту і відмовити в стягненні відсотків, а також розглянути справу за його відсутності, в обґрунтування зазначивши, що він лікується все життя, оскільки переніс два інсульти, є інвалідом дитинства і гроші були дуже потрібні на ліки, але з пенсією в розмірі 2 300 грн. він не міг собі дозволити своєчасне лікування.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 07 квітня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №279635-КС-001 про надання кредиту (споживчий кредит, електронна форма), відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 5 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії у порядку і на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів. Договором визначено строк кредиту - 16 тижнів з терміном дії договору до 28 липня 2021 року; фіксовану процентну ставку в день 1,59830000; орієнтовну загальну вартість кредиту: 12 560 грн. та орієнтовну реальну річну процентну ставку 680,54790565%, також наявний паспорт споживчого кредиту від 07 квітня 2021 року з інформацією щодо умов кредиту для позичальника/відповідача (а. с. 45-48).

В матеріалах справи також наявна пропозиція укласти договір (оферта) №279635-КС-001 про надання кредиту та прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору №279635-КС-001 про надання кредиту від 07 квітня 2021 року (а. с. 49-50).

Отже, договір про надання кредиту було укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору №279635-КС-001 про надання кредиту від 07 квітня 2021 року.

Як встановлено судом з наявної в матеріалах справи роздруківки з TacPay, 07 квітня 2021 року о 10 годині 16 хвилин ТОВ «Бізпозика» було здійснено платіж 394321994 і перераховано на картковий рахунок НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 5 000 грн. з призначенням платежу: «перерах. коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 зг. до кредитного договору №279635-КС-001 від 07.04.2021 Без ПДВ» (а. с. 53).

Крім того, на виконання ухвали суду АТ «Таскомбанк» було надано відповідь №7707/47.7.-БТ від 23 грудня 2025 року, з якої судом встановлено, що ОСОБА_1 станом на 17 грудня 2025 року в АТ «Таскомбанк» закрито рахунок № НОМЕР_3 у гривнях, операції по якому здійснювались за допомогою зазначеної в резолютивній частині ухвали банківської платіжної картки № НОМЕР_4 та надано документи, що підтверджують відкриття в АТ «Таскомбанк» вищезазначеного рахунку. Згідно доданої до відповіді виписки про рух коштів за вищевказаним рахунком за період з 07 квітня 2021 року по 28 липня 2021 року вбачається, що 07 квітня 2021 року о 10 годині 16 хвилин було зарахування грошових коштів у розмірі 5 000 грн.

Також матеріалами справи підтверджено, що станом на 30 жовтня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 за договором №279635-КС-001 про надання кредиту від 07 квітня 2021 року становить 11 543,52 грн., з яких: 4 927,68 грн. заборгованість за кредитом; 6 615,84 грн. заборгованість за відсотками; 0 грн. заборгованість за комісією; 0 грн. заборгованість за штрафами, що також підтверджується довідкою про стан заборгованості та розрахунком заборгованості (а. с. 20-44).

Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У статті 3 ЗУ «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Як зазначалося вище з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 07 квітня 2021 року уклав з ТОВ «Бізнес позика» договір №279635-КС-001 про надання кредиту, який був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію» і у відповідності до вимог ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», підписаний відповідачем шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням електронного підпису, що також не заперечується відповідачем.

Також судом встановлено, що існування заборгованості відповідача ОСОБА_1 за договором №279635-КС-001 про надання кредиту від 07 квітня 2021 року в заявленому позивачем розмірі підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а відповідачем не було надано суду власного розрахунку з метою спростування обґрунтованості заявлених позовних вимог та навіть частково визнано позовні вимоги в частині тіла кредиту.

Щодо заперечень відповідача в частині стягнення з нього відсотків з підстав того, що він лікується все життя, оскільки переніс два інсульти, є інвалідом дитинства і гроші були дуже потрібні на ліки, але з пенсією в розмірі 2 300 грн. він не міг собі дозволити своєчасне лікування суд зазначає наступне.

В якості доказів на обґрунтування своїх заперечень відповідачем було надано до суду: військово-обліковий документ №3 ОСОБА_1 з відмітками про його взяття на облік військовозобов`язаних 29 вересня 2003 року та зняття з обліку військовозобов`язаних 15 січня 2025 року; посвідчення серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 про те, що він є особою з інвалідністю загальне захворювання 3 група, яке видано 10 жовтня 2024 року; посвідчення серії НОМЕР_6 , щодо отримання ОСОБА_1 пенсії по інвалідності до 16 років, яке було видано на термін з 11 вересня 2003 року по 31 серпня 2004 року; ЕКГ від 28 листопада 2025 року з висновком «ЕКГ без особливостей»; діагностичні висновки від 04 грудня 2025 року та виписку №4322/1089 Комунальне некомерційне товариство «Дніпропетровський обласний спеціалізований центр «Солоний лиман» Дніпропетровської обласної ради щодо ОСОБА_1 про його надходження у стаціонарі з 27 листопада 2025 року по 11 грудня 2025 року.

Стосовно наданих відповідачем пояснень та долучених доказів суд зазначає, що вони не можуть слугувати підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у частині стягнення відсотків за кредитом, оскільки не спростовують зазначені у позовній заяві обставини та надані стороною позивача докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст. ст. ст. 207, 526, 549, 551, 610, 611, 626, 627, 628, 638, 1046, 1048-1049 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» () заборгованість за договором №279635-КС-001 про надання кредиту від 07 квітня 2021 року в розмірі 11 543,52 грн., з яких: 4 927,68 грн. прострочені платежі по тілу кредиту; 6 615,84 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» () понесені та документально підтверджені судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Сторони:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», , місцезнаходження: 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, буд. 26, оф. 411.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: Т.П. Терещенко