Справа №466/386/26
Провадження №2-о/466/117/26
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

22 січня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м.Львова Федорів О.П., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и л а :

заявниця звернулась до суду зі заявою про встановлення факту родинних відносин. Просить встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Подану заяву мотивувала тим, що вона, ОСОБА_4 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначила, що на час її народження її мати, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1970 року з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . 1989 року цей шлюб розірвано. Однак, всупереч вимогам статті 55 Кодексу про шлюб та сім`ю, органом реєстрації в актовий запис про її, ОСОБА_3 , та її брата близнюка народження внесені відомості про батька зі слів матері. Вказала, що це сталось через те, що мати дізналась про зраду ОСОБА_2 і, з метою помсти, скориставшись сімейними знайомствами, зареєструвала народження дітей самостійно, не пред`явивши паспорта і вигадавши ім`я батька, яким зазначила ОСОБА_6 .

Ствердила, що її справжній батько ОСОБА_2 був наймачем квартири АДРЕСА_1 , де проживають вони зі сім`єю. Вона зареєстрована там з 1999 року. При спробі отримати дозвіл на переоформлення договору найму, Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради їй відмовила, оскільки вона не надала документів, які підтверджують родинний зв`язок з наймачем. У зв`язку з необхідністю переоформлення договору найму житлового приміщення, просить суд встановити відповідний факт родинних відносин.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частина друга статті 15 Цивільного кодексу України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Суддя звертає увагу на те, що у пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, зокрема, про те, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Разом з цим для розгляду в порядку окремого провадження не може бути прийнята заява про встановлення факту родинних відносин, якщо заявник порушує справу з метою підтвердити в наступному своє право на жиле приміщення або на обмін жилого приміщення. У разі відмови в задоволенні вимог про визнання права на жилу площу або на обмін жилого приміщення, заінтересована особа має право звернутись до суду з відповідним позовом.

Суддя враховує складність обставин, викладених у заяві заявниці, адже вона стверджує, що її біологічним батьком є інша особа, аніж та, яка записана зі слів її матері у акті та свідоцтві про її народження. Отже фактично мова йде про встановлення батьківства, при цьому усі інші члени сім`ї померли. Крім того, заявниця стверджує про внесення органом реєстрації актового запису про її народження з порушенням вимог закону. Зрештою, заявниця вказує на те, що встановити факт родинних відносин їй необхідно для підтвердження в наступному свого права на користування житловим приміщенням. При цьому важливо доводити чи була вона членом сім`ї основного квартиронаймача, чи внесена у відповідний ордер та на якій підставі була зареєстрована у відповідній квартирі.

Оцінюючи зміст поданої заяви та її вимоги, з урахуванням норм цивільного процесуального законодавства та судової практики, суддя доходить висновку, що обставини, які підлягають встановленню та доведенню заявницею виходять за межі сутності непозовного цивільного судочинства та неоспорюваних прав. Заявниця просить не підтвердити факт, який існує, а фактично створити новий.

Отже, з поданої заяви вбачається спір про право цивільне, а тому висновую про необхідність відмови у відкритті провадження у справі, що не позбавляє заявниці права на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Керуючись частиною 4 статті 315 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а :

відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про встановлення факту родинних відносин.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала складена та підписана 22 січня 2026 року.

Суддя О.П. Федорів