Справа № 472/50/26
Провадження №2/472/280/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року с-ще Веселинове

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Тустановський А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2026 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2026 року, зазначена справа надійшла до розгляду головуючого судді Тустановського А.О.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

В силу ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) суддя може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість.

Вивчивши матеріали справи суддя вважає за необхідне заявити самовідвід виходячи з наступного.

Підставою для самовідводу є те, що відповідач ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_5 , яка працює на посаді помічника судді Веселинівського районного суду з суддею Тустановським А.О., а тому з метою уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді справи, є підстави для заявлення самовідводу судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини(рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуга проти України" від 28.10.1998 року у справі "Ветштан проти Швейцарії") важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для довіри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід, щоб у сторін справи в майбутньому не виникло сумнівів у необ`єктивності та неупередженості судді при винесені рішення у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 39 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заявити самовідвід по цивільній справі № 472/50/26 за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним.

Передати до канцелярії Веселинівського районного суду Миколаївської області матеріали справи № 472/50/26 для здійснення повторного автоматичного розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський