Справа № 545/5336/25
Провадження № 2/545/135/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря судового засідання Синегуб Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором №1341-2445 від 31.01.2024 в розмірі 95236,98 грн.

В обґрунтування зазначив, що 31.01.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії №1341-2445 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 13.10.2025 утворилась заборгованість за договором в розмірі 95236,98 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 20000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 75236,98 грн.

Ухвалою суду від 28.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення надмірних процентів та штрафних санкцій, у разі часткового задоволення позову зменшити розмір стягнення з урахуванням принципів справедливості, співмірності та її матеріального стану. Зазначила, що кредит був мікрофінансовим, укладеним онлайн, а умови договору не передбачали реальної можливості виконання зобов`язань без значного фінансового навантаження, що суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності, визначеним статтями 3, 509, 627 Цивільного кодексу України. Нараховані проценти та штрафні санкції є надмірними та такими, що підлягають зменшенню. З огляду на викладене, просить суд застосувати принцип співмірності та зменшити розмір процентів і штрафних санкцій.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд цивільної справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві просила розгляд справи проводити без її участі.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 31.01.2024 укладено договір про відкриття кредитної лінії продукту «НА ВСЕ» №1341-2445 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 (а.с.12-19).

Відповідач ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) укласти договір про відкриття кредитної лінії продукту «НА ВСЕ» №1341-2445 шляхом направлення одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) С2440 (а.с.19).

Відповідно до п. 4.6 Договору, стандартна процентна ставка становить 1,50 % за кожен день користування Кредитом; за п. 4.7 комісія за видачу Кредиту становить 15,00% від суми виданого кредиту.

Згідно п. 4.10 Договору, реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає 27138, 14 %; за п. 4.11 орієнтована загальна вартість Кредиту на дату укладення цього Договору складає 103280,06 грн. та включає у себе суму Кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом; згідно п. 4.12 денна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає 1,388 процентів; за п. 4.13 загальні витрати за споживчим кредитом на дату укладення цього Договору складають 83280,06 грн. та включать у себе проценти за користування кредитом та комісію за видачу кредиту.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 20000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту №1341-2445 від 31.01.2024: видача коштів за кредитним договором №1341-2445 від 31.01.2024 (а.с.34).

Також згідно квитанції LIQPAY підтверджено видача коштів за договором №1341-2445 від 31.01.2024 на суму 20000 грн. на картку НОМЕР_2 (а.с.33).

Відповідачем не заперечується укладення кредитного договору та отримання коштів.

Отже, між відповідачем та позивачем у відповідності до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» укладено електронний договір, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови кредитного договору належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №1341-2445 від 31.01.2024, станом на 13.10.2025 за відповідачем рахується заборгованість в загальному розмірі 106556,98 грн., з яких основний борг 20000 грн., відсотки 84960 грн., комісія 1596,98 грн. за період з 31.01.2024 по 25.11.2024 (а.с.35-42).

Згідно п. 4.9 Договору 1341-2445 від 31.01.2024, строк кредитування 300 календарних днів, дата повернення (виплати) кредиту 25.11.2024. Строк дії Договору є рівним строку кредитування.

Із вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що після закінчення строку дії кредитного договору, який сплинув 25.11.2024 заборгованість по процентам не нараховувалась.

Таким чином, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що відсотки за кредитом нараховані згідно умов договору в межах строку кредиту.

Позивач зазначив у позовній заяві, що у зв`язку з прийняттям рішення про часткове списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісіями та процентами, просить погасити заборгованість у загальній сумі 95236,98 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом складає 20000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 75236,98 грн.

Разом з тим, розмір нарахованих відсотків не в повній мірі відповідає вимогам ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», з огляду на таке.

Пунктом 5 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (Закон№ 3498-IX від 22.11.2023), статтю 8 Закону України «Проспоживчекредитування» доповнено частиною п`ятою.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Проспоживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Згідно п. 2 Розділу ІІ. Прикінцевих та перехідних положень Закону№ 3498-IX від 22.11.2023 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», дія пункту 5розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023.

Як встановлено судом, договір між сторонами укладено 31.01.2024, отже договір було укладено після набрання чинності Законом№ 3498-IX від 22.11.2023, тому дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на кредитний договір укладений між сторонами, який є підставою даного позову.

Згідно п.17 Розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, у період з 31.01.2024 по 27.02.2024 денна процентна ставка становила 1,20 %, а з 28.02.2024 по 25.11.2024 розмір процентної ставки становив 1,50%.

Отже, за вказаний період позивачем було нараховано відсотки, виходячи із процентної ставки, що не відповідає вимогам ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».

Суд розраховує розмір відсотків за період з 31.01.2024 по 25.11.2024 виходячи з розміру денної процентної ставки 1,0 %, яки становить 60000 грн. (200 грн. (розмір відсотків в день) х 300 (днів в періоді).

Таким чином, загальний розмір відсотків за період з 31.01.2024 по 25.11.2024 терміну дії договору становить 60000 грн.

Як вбачається, з розрахунку заборгованості, відповідачем 13.02.2024 на погашення заборгованості було внесено 4763, 02 грн. Залишок нарахованих не погашених відсотків, станом на 13.02.2024 0 грн, основний борг 20000 грн, залишок комісій 1596,98 грн. (а.с. 35).

Вимогу про стягнення комісії позивачем не заявлено.

Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши від позивача кредитні кошти, відсотки за їх користування не сплачувала після 13.02.2024, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню, з урахуванням внесеного 13.02.2024 платежу, відсотки в сумі 56640 грн, які відповідають умовам договору, з урахуванням граничного розміру встановленого законом Закону України «Про споживче кредитування», а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1341-2445 від 31.01.2024 в загальному розмірі 76640 грн., з яких: 20000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 56640 грн. заборгованість по процентах.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Так, позивач звернувся з позовом на загальну суму 95236,98 грн.; позов задоволений на суму 76640 грн., тобто на 80,47 %.

Отже, на користь позивача підлягають стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 1949,30 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 265, 273, 354 ЦПК України,

ухвалив:

позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (, адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407) заборгованість за кредитним договором №1341-2445 від 31.01.2024 у розмірі 76640 грн., судовий збір в розмірі 1949,30 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 23.01.2026.

Суддя О. В. Любчик