Справа №613/2020/25 Провадження № 2/613/210/26
Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Уварової Ю.В.,
за участі секретаря Макушинської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу № 613/2020/25 провадження № 2/613/210/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3800521 від 22.09.2023 у розмірі 12 747,00 грн., та понесені судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 22.09.2023 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3800521.
У Кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов, у тому числі щодо розміру кредиту, строку та умов користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, тощо.
ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом.
Відповідно до Договору факторингу № 2603 від 26.03.2024 ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» передало ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі до відповідача ОСОБА_1 .
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав ні перед первісним кредитором, ні перед позивачем, у зв`язку чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Ухвалою суду від 29.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Заходи забезпечення позову та доказів не вживались. Інші процесуальні дії у справі не проводились.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась з невідомих причин, про дату та час судового засідання повідомлялась шляхом направлення рекомендованої кореспонденції. Відповідач про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала, заяви про слухання справи без його участі не надходило.
Крім того, про час і місце слухання справи відповідач повідомлена належним чином, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, доходить таких висновків.
Судом встановлено, що 29.09.2023 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» ТА ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 3800521 /а.с. 8-9/.
Згідно з умовами договору відповідачу надано у розмірі 7000,00 грн., строком на 30 днів, дата повернення кредиту кредиту і сплати процентів 22.10.2023.
Позичальник сплачує проценти за користування кредитом за й день користування кредитом 10,0000 %, з 2-го по 15-й день користування кредитом 1,4000 %, з 16-го по 30-й день користування кредитом 3,5000 %.
ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» свої обов`язки виконало у повному обсязі, шляхом надання відповідачу можливості розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується копією касового чека від 22.09.2023 /а.с.11/.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України , позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.
Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідач умови договору не виконав у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 12 747,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 700,000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 5747,00 грн.
Наявність заборгованості у зазначеному розмірі підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.27/.
26.03.2024 ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» передало ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі до відповідача ОСОБА_1 , що підтверджується копіями Договору факторингу № 2603 від 26.03.2024, платіжної інструкції, витягу з реєстру договорів /а.с.16-21, 25, 26/.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» набуло право грошової вимоги до відповідача.
Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, позовні вимоги не спростував, суд вважає, що позовні вимоги» ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає про таке.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, що понесена позивачем, надано: копію договору про надання правової допомоги №251001-12Ш від 01.10.2025, що укладений між ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та адвокатом Бачинським О. М., розділом 4 якого передбачено порядок здійснення розрахунків між сторонами.
Відповідно до п. 4.2 договору у разі ухвалення судом рішення на користь клієнта (задоволення судом позовних вимог у повному обсязі), клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду у розмірі 7000 гривень.
Окрім цього, було долучено орієнтовний розрахунок суми судових витрат у даній справі, ордер на надання правничої (правової) допомоги та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 001477.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 ).
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
Однак, для того, щоб суд мав реальну можливість оцінити заявлену суму витрат на правничу допомогу щодо вказаних критеріїв, позивачу належить надати всі передбачені законом докази, в тому числі і детальний розрахунок вчинених ним дій з надання правничої допомоги.
У долученому позивачем розрахунку суми судових витрат у даній справі визначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а саме: судового збору 2422,40 грн, та суму витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7000 грн.
Згідно із пунктами 4.7-4.10 договору про надання правової допомоги № 251001-12Ш від 01.10.2025 за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін (сторонами), акт надсилається клієнту поштою (електронною поштою, передається особисто). На письмову вимогу клієнта адвокат може надавати акти про надання правової допомоги, в яких буде вказано перелік наданої правової допомоги. Акт про надання правової допомоги вважається підписаним, якщо протягом п`яти днів з моменту його отримання клієнтом останній не надав адвокату письмові аргументовані заперечення на акт. Сума, визначена у пункту 4. 2 договору, є гонораром адвоката за надання правової допомоги та поверненню не підлягає. Всі розрахунки проводяться у безготівковій формі в національній валюті гривні, на підставі відповідного рахунку на оплату.
Відповідно до орієнтовного розрахунку суми судових витрат, приєднаного до позову, в суму гонорару включається оплата послуг адвоката за аналіз наданих клієнтом документів, судової практики, визначення перспективи подання позовної заяви; за підготовку позовної заяви у справі, за збирання доказів, долучених до позовної заяви; за підготовку та подання заяв, скарг, клопотань, чи інших процесуальних документів у ході розгляду справи.
Разом з тим, доказів щодо фактично затраченого адвокатом часу на вказані дії та їх вартість, зокрема акту про надання правової допомоги суду не надано. Будь-яких інших доказів на підтвердження понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви чи з іншими заявами по суті до ухвалення судом рішення не подано.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами понесення витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, а отже саме з цих підстав слід відмовити у стягненні витрат на правову допомогу.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, та зазначає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягенню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 274-279, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» задовольнити.
У стягненні витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Повне рішення складено 23.01.2026.
Суддя Ю.В. Уварова