Провадження № 2/682/92/2026
У Х В А Л А

21 січня 2026 року м. Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Матвєєвої Н.В.

з участю секретаря судового засідання Кисельової А.М.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Славута Хмельницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, третя особа - Служба у справах дітей Ужгородської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, третя особа - Служба у справах дітей Ужгородської міської ради.

07.11.2025 року ухвалою суду було відкрито провадження у цій справі та призначено підготовче судове засідання.

17.12.2025 року підготовче судове засідання закрито та призначено до судового розгляду на 23.12.2025 року.

19.01.2026 року від представника відповідача - адвоката Москаленко Н.І. надійшла заява про відвід судді, в якій вона просить відвести головуючу у справі суддю Матвєєву Н.В. від розгляду даної справі, на підставі ч. 2 ст. 39 ЦПК України.

Підставою для відводу судді представник відповідача - адвокат Москаленко Н.І. зазначає ту обставину, що сторона відповідача не отримала позовну заяву з додатками, вказуючи, що вимоги при вивчення саме паперового варіанту позовної заяви з додатками є повністю законними та обґрунтованими. У системі ЄСІТС відсутній останній лист позовної заяви - а саме лист з підписом особи, яка звертається до суду з позовом. Тому сторона відповідача не може встановити, хто саме підписав позовну заяву. На останньому аркуші позовної заяви - 15 міститься перелік додатків, а наступний аркуш-16 містить вже довідку про реєстрацію ВПО. Таким чином, відповідач та представник відповідача очікували отримати паперовий варіант позову з додатками поштою, тому, що матеріали справи не були повністю доступні, ані в ЄСІТС, ані в паперовому вигляді, електронна справа містила лише фрагментарні документи, процесуальні заяви про забезпечення доступу залишилися без реального результату. Отже, до 10.01.2026 року перебіг строку на заявлення відводу був юридично неможливим, а будь-яке інше тлумачення ч. 2 ст. 39 ЦПК України суперечило б Конституції України. Окрім того, підставою для відводу судді Матвєєвої Н.В. представником відповідача зазначено порушення засад рівності сторін і змагальності, що полягає у відсутності доступу до матеріалів справи, що призвело до об`єктивної неможливості подання відзиву. 23.12.2025 року відповідач заявив відвід судді Матвєєвій Н.В. особисто, суддя розглянула відвід особисто, про розгляд відводу не повідомила відповідача та його представника, рішення про відмову у відводі судді є повністю необґрунтованим та упередженим.

Просить задовольнити заяву про відвід судді Матвєєвої Н.В., передати справу для визначення іншого судді шляхом автоматизованого розподілу з обов`язковою фіксацією результатів у ЄСІТС. Заяву про відвід розглядати за обов`язкової участі відповідача ОСОБА_2 та його представника - Москаленко Н.І.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Москаленко Н.І. не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином.

Представник служби у справах дітей Ужгородської міської ради в судове засідання не з`явився, не заперечував проти розгляду справи у його відсутність.

Позивачка ОСОБА_1 заперечувала проти заяви про відвід, просила залишити вказану заяву без розгляду, виклавши свою незгоду із заявою про відвід судді у письмових запереченнях, вказавши, що представник відповідача Москаленко Н.В. вводить суд в оману, зловживає процесуальними правами з метою затягування розгляду справи. Твердження адвоката Москаленко Н.І. є свідомо неправдивими, такими, що суперечать прямим приписам ЦПК України, та спрямованими на викривлення фактичних обставин. Відповідач має зареєстрований 01.04.2025 о 18:38 год Електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС «Електронний кабінет», представник відповідача, адвокат Москаленко Н.І. має зареєстрований 01.12.2023 року о 20:31 год Електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС «Електронний кабінет». Згідно картки руху документу суд отримав повідомлення про доставку ухвали від 08.11.2025 про прийняття справи до провадження: до Електронного кабінету Відповідача - 08.11.2025 о 07:14 год ; Електронного кабінету адвоката Москаленко Н.І. - 08.11.2025 о 06:54 год. Викладені вище обставини у своїй сукупності свідчать про те, що адвокат Москаленко Н.І., достовірно знаючи про наявність у неї та у відповідача зареєстрованих електронних кабінетів у підсистемі ЄСІТС, а також про факт належного вручення ухвали про відкриття провадження у справі 08.11.2025 року, свідомо подала суду відомості, які не відповідають дійсності, та умисно замовчала юридично значущі факти. Просила заяву про відвід залишити без розгляду, як подану з порушенням вимог ч.2,3 ст. 39 ЦПК України та з ознаками зловживання процесуальними правами. Визнати дії відповідача ОСОБА_2 та його представника зловживанням своїми процесуальними правами та вжити до них заходи процесуального примусу, передбачені ст.44 ЦПК України, відносно адвоката Москаленко Н.І. винести окрему ухвалу та направити її до КДК адвокатури Дніпропетровської області для надання оцінки діям адвоката та вирішення питання про притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Заслухавши думку позивачки, дослідивши заяву про відвід судді з додатками, суд вважає, що заяву про відвід судді Матвєєвої Н.В., подану представником відповідача - адвокатом Москаленко Н.І. слід залишити без розгляду.

Враховуючи те, що заява про відвід подана представником відповідача 19.01.2026, тобто за три робочі дні до судового засідання, з урахуванням вимог ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України, дана заява вирішується судом, який розглядає справу.

Згідно із п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист основних свобод та прав людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені й у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Суд звертає увагу представника відповідача - адвоката Москаленко Н.І. на вимоги ч. 3 ст. 39 ЦПК України, яка встановлює вимоги щодо вмотивованості заявленого відводу та встановлює строк на його заявлення, а саме протягом 10 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання і лише, якщо про підставу відводу заявнику не могло бути відомо не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Стороною відповідача пропущено строки на заявлення вказаного відводу без поважних причин.

Статтями 36, 37 ЦПК України визначено перелік підстав, коли суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу).

Зокрема, згідно із п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Слід зазначити, що обставина визначена п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України покладає на сторону відповідача обов`язок обґрунтування наявності такої, тобто його необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, навести відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу з цієї підстави.

Слід зазначити, що неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Відповідно до ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд звертає увагу, що безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно із усталеною практикою ЄСПЛ існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється, адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії", "Пєрсак проти Бельгії", "Паскал проти України", "Ветштайн проти Швейцарії").

Тобто, згідно із прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Також суд звертає увагу, що право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

У справах "Мікаллеф проти Мальти", "Мезнарич проти Хорватії", ЄСПЛ вказав, що в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Натомість представником відповідача, в порушення вимог ч. 3 ст. 39 ЦПК України, не мотивовано наявність обставин, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Так, згідно із ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на строки подання заяви про відвід, суд дійшов висновку, що заява про відвід подана з порушенням строку, передбаченого ч. 3 ст. 39 ЦПК України, оскільки підготовче засідання закрито 17.12.2025 року та справу призначено до судового розгляду на 23.12.2025 року. Заява про відвід судді, подана представником відповідача 19.01.2026 року, наступне судове засідання призначене на 21.01.2026 року, хоча про обставини, викладені в заяві про відвід представнику відповідача було відомо задовго до судового засідання, призначеного на 21.01.2025 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що представником відповідача заяву про відвід подано з порушенням строків, визначених у ст.39 ч.3 ЦПК України, виняткових випадків, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, судом не встановлено, а тому заяву про відвід судді Матвєєвій Н.В. слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 36-40 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Москаленко Наталії Іванівни про відвід судді Матвєєвої Наталі Василівни залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Матвєєва Н. В.