Дата документу 22.01.2026Справа № 554/820/26
Провадження № 2-н/554/329/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року м. Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Чуванова А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ними повноліття, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення нею двадцяти трьох років в розмірі половини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Дослідивши матеріали заяви, приходжу висновку про відмову у видачі судового наказу, зважаючи на наступне.

За змістом розділу ІІ ЦПК України наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд у встановлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Такий спрощений вид провадження застосовується у справах за вимогами, які мають очевидно достовірний характер.

Цей вид провадження не є свідченням відсутності спірних відносин між сторонами, однак в силу очевидності права вимоги заявника відсутній спір про наявність самого права.

Відповідно до ч.5 ст.183, ч.4 ст.184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у відповідному розмірі.

Отже, чинне законодавство наділяє правом на стягнення аліментів того з батьків, з ким проживає дитина.

Мотивуючи заяву про видачу судового наказу, заявник вказує, що діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з нею, однак доказів цьому суду не надає.

Отже, в порушення вимог ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу не долучено доказів, які б підтверджували факт проживання дітей разом із заявником, що позбавляє суд можливості зробити висновки з цього питання та перевірити наявність у заявника права вимоги на стягнення аліментів, як у особи, з якою проживають діти.

Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Також, у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не надано будь-якого доказу на підтвердження того, що діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають з нею та знаходяться на її утриманні.

В матеріалах справи відсутня інформація місця проживання дітей, а отже, право вимоги заявника не є очевидним, оскільки є спір про наявність самого права заявника звертатися до суду із такою заявою.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 року наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст.163 ЦПК України.

Крім того, заявник просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Згідно із п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.1 ст.6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Разом з тим, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання виникає лише за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України).

Частиною 3 ст.199 Сімейного кодексу України передбачено право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів одного з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самих дочки, сина, які продовжують навчання.

Отже, стягнення аліментів відповідно до ст.161 ЦПК України в порядку наказного провадження можливе на утримання лише неповнолітньої дитини. Вимоги ж щодо стягнення аліментів на повнолітніх осіб, які продовжують навчання, вирішуються в позовному порядку.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, заявлена заявником вимога про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, не відноситься до вимог, за якими може бути видано судовий наказ. Вимога про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, вирішується в позовному порядку.

Пунктом 3 ч.1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Одночасно суд роз`яснює заявнику, що вона не позбавлена права на звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина 1 статті 166 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.165, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Суддя А.М. Чуванова