Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2026 року Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Войтенко Т.В., за участю секретаря судового засідання Крупини Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Чумак Віталій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду міста Києва із вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №187705 від 17.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з нього на користь ТОВ «Свеа Фінанс» (до зміни назви - ТОВ «Росвен Інвест Україна») заборгованості в розмірі 39 526,31грн.

Позов мотивований тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Чумаком В.М. було винесено постанову від 28.01.2022р. про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом з порушенням статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та встановленого порядку, оскільки заборгованість не є безспірною, у зв`язку з чим позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача понесені ним судові витрати - 1211,20 грн. витрат на сплату судового збору та 8000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Ухвалою суду від 19.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

Відповідач у встановлений судом строк подав заяву про визнання позовних вимог. Також подав клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.06.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Свеа Фінанс» (до зміни назви - ТОВ «Росвен Інвест Україна») 39 526,31 грн. заборгованості за кредитним договором №631023404 від 27.09.2018, укладеним з АТ «Альфа Банк».

Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №187705.

28.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Чумаком Віталієм Миколайовичем відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання вказаного виконавчого напису.

18.12.2025 року представником відповідача подано заяву про визнання позову.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки представник відповідача визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з викладеним, враховуючи, що представник відповідача визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 605,60 грн. (1211,20 грн. х 50%), ще 605,60 грн. судового збору підлягає поверненню на користь позивача з державного бюджету.

Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження понесення втрат на правову допомогу позивач надав: договір про надання правової допомоги №2165 від 09 жовтня 2025 року; акт про надану правову допомогу №1 від 27 жовтня 2025 року; квитанцію №3561903 від 27.10.2025 року; детальний опис робіт від 27.10.2025 року.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд не має права вирішувати питання про зменшення суми витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи. На це вказав КЦС Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22.

У Відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечував щодо стягнення сум у повному обсязі, зазначаючи, що просить зменшити розмір суми, що стягуватиметься, до обґрунтованої суми.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, а також розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, суд вважає можливим зменшити розмір судових витрат та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 2000 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Чумак Віталій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 17 червня 2021 р., зареєстрований в реєстрі за №187705, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА Фінанс») заборгованості у розмірі 39526,31 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. та 2000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50% сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн. згідно квитанції ID 188-2088-7119-1607 від 27.10.2025.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повне найменування сторін по справі:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА Фінанс», місцезнаходження: м. Київ, вул. Іллінська, 8, .

Суддя Т.В.Войтенко