Справа № 509/2560/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.,

представниці відповідачів ОК «Кекс» адвоката Гаврилюк Х.С. (поза межами приміщення суду)

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в с.-щі Овідіополь, в режимі відеоконференції, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «КЕКС» про розірвання персонального меморандуму асоційованого члена кооперативу та стягнення коштів, суд, -

ВСТАНОВИВ :

16 травня 2025 року, представниця ОСОБА_1 адвокат Марченко К.Б. звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд, розірвати Персональний меморандум асоційованого члена кооперативу № KS-01C-03/0013 від 29.12.2020 р., укладений між відповідачами ОК «КЕКС» та позивачкою ОСОБА_2 , яка, 31.08.2022 р., уклавши шлюб з ОСОБА_3 , отримала прізвище « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 31.08.2022 р., стягнувши з відповідачів на користь позивачки грошові кошти, сплачені за Персональним меморандумом асоційованого члена кооперативу № KS-01C-03/0013 від 29.12.2020 р. у розмірі 3974,70 грн. та еквівалент 9786,93 дол. США на день ухвалення рішення, а також, сплачений судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 3282,61 грн., мотивуючи це укладенням вищевказаного Персонального меморандуму асоційованого члена кооперативу № KS-01C-03/0013 від 29.12.2020 р., за яким Асоційований член мав внести пайовий, цільовий та вступний внески, а Кооператив забезпечує виникнення у позивача права на об`єкт нерухомості- квартиру будівельний номер АДРЕСА_1 , земельні ділянки 170/1, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , а формування внесків передбачено п. 5.1. Меморандуму, за яким Асоційований член вносить Пайовий внесок у сумі 100 грн. та Цільовий внесок, який на момент укладення Меморандуму дорівнює 943676,38 грн., що за домовленістю сторін еквівалентно 33327,79 дол. США, розрахованого по курсу продажу долара США, встановленого на Міжбанківському валютному ринку України, станом на останній день торгів, що передує дню укладення Меморандуму та становить 28,315 грн. та п. 5.3. відповідно до якого Асоційований член зобов`язаний внести повний розмір Вступного внеску не пізніше 29.12.2020 р. у розмірі 0,4 відсотка від суми Цільового внеску у розмірі 3774,67 грн.

При чому, додатком № 2 «Графік внесення Цільового внеску до персонального меморандуму асоційованого члену кооперативу №КS-01С-03/0013 від 29 грудня 2020 року» від 29.12.2020 було визначено порядок та строки внесення грошових коштів, що складають Цільовий внесок.

Так, за час дії Меморандуму, позивачкою були внесені кошти у розмірі 281101,30 грн., у тому числі еквівалент 9786,93 дол. США, що складається з: пайового внеску у сумі 100 грн., вступного внеску у розмірі 3874,70 грн., що підтверджується квитанцією ПАТ «Банк Восток» №СВ04384243/1 від 29.12.2020 р. та частково внесеного Цільового внеску, який за п. 5.1. Меморандуму складав 943676,38 грн. - еквівалент 33327,79 дол. США, розрахованого по курсу продажу долара США, встановленого на Міжбанківському валютному ринку України, станом на останній день торгів, що передує дню укладення Меморандуму та становить 28,315 грн., а саме позивачкою було фактично сплачено еквівалент 9786,93 дол. США, що підтверджується банківськими квитанціями, доданими до позову на вказані суми.

В свою чергу, відповідачами не вчинено жодних дій з будівництва не тільки квартири, а й взагалі всього будинку за вищевказаною адресою, а тому, у зв?язку з невиконанням відповідачами своїх договірних обов?язків, представниця позивачки звернулася до суду з даним позовом.

Представниця позивачки в судові засідання не з?явилась, надавши суду заяви, в яких підтримала позов, який просила задовольнити та слухати справу за відсутності сторони позивача (а.с. 75-78,95-98).

Представниця відповідачів в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у письмову відзиві на позов, вважаючи позов не обґрунтованим та безпідставним, стверджуючи, що Персональний меморандум вже є розірваним в односторонньому порядку їхнього боку, а тому його розірвання не потрібно в судовому прядку, вказуючи, що відповідачі вже виключили позивачку з числа членів кооперативу, посилаючись на запрошення (лист вих. №226 від 22.12.2023) на позачергові збори та витяг із протоколу засідання загальних зборів членів кооперативу № 16/01/24/Р від 16.01.2024 р. з направленням позивачці витягу з протоколу засідання загальних зборів членів кооперативу № 16/01/24/Р від 16.01.2024 р., вказуючи при цьому, що на спірні правовідносини не розповсюджується дія змін, які були внесені до ст. 14 Закону України «Про кооперацію» з 15.08.2022 р., за якою не допускається наявність асоційованих членів у кооперативах, предметом діяльності яких є житлове, дачне, гаражне будівництво (у тому числі кооперативах, які залучають кошти фізичних та юридичних осіб, зокрема в управління, для спорудження об`єктів житлового, дачного, гаражного будівництва). Також, представниця відповідачів стверджує про відсутність правових підстав відносно сплати сплачених грошей із прив`язкою до долара США, а вступний внесок, сплачений асоційованим членом кооперативу при вступі до кооперативу не повертається, зазначаючи, що за дострокове розірвання Меморандуму, кооператив утримує з цільового внеску додатковий цільовий внесок 7% від розрахункового розміру цільового внеску, визначеного на дату затвердження рішення загальних зборів членів кооперативу про розірвання Меморандуму, та повернення асоційованому члену цільового внеску та паю, розрахунковий розмір якого не може бути менший ніж цільовий внесок, зазначений у п. 5.1 Меморандуму (а.с. 35-42).

Заслухавши думку представниці відповідачів, дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 18 ЦПК України встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

У разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 95 ЦПК України передбачає, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - під час судового розгляду, предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин - суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.1 ст. 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до ЄКПЛ - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ під майном також розуміються майнові права.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Зазначені принципи сформулювано і в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 р.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Право приватної власності - є непорушним.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що згідно його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів, мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 ЕКПЛ зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення - його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтовування рішення може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України» п. 58 рішення від 10.02.2010 р.).

Судом встановлено, що 29.12.2020 р. між ОК «Кекс», як ОСОБА_5 , яка, 31.08.2022 р., уклавши шлюб з ОСОБА_3 , отримала прізвище « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 31.08.2022 р., як Асоційованим членом, було укладено Персональний меморандум асоційованого члена кооперативу № KS-01C-03/0013, за яким Асоційований член мав внести пайовий, цільовий та вступний внески, а Кооператив забезпечує виникнення у позивачки права на об`єкт нерухомості- квартиру будівельний номер АДРЕСА_1 , земельні ділянки 170/1, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 (а.с. 12-20,55).

Відповідно до 5.1. Меморандуму, Асоційований член вносить Пайовий внесок у сумі 100 грн. та Цільовий внесок, який на момент укладення Меморандуму дорівнює 943676,38 грн., що за домовленістю сторін еквівалентно 33327,79 доларів США, розрахованого по курсу продажу долара США, встановленого на Міжбанківському валютному ринку України, станом на останній день торгів, що передує дню укладення Меморандуму та становить 28,315 грн.

Пунктом 5.3 Меморандуму визначено, що Асоційований член зобов`язаний внести повний розмір вступного внеску не пізніше 29.12.2020 у розмірі 0,4 відсотка від суми цільового внеску у розмірі 3774,67 грн.

Додатком № 2 «Графік внесення Цільового внеску до персонального меморандуму асоційованого члену кооперативу №КS-01С-03/0013 від 29 грудня 2020 року» від 29.12.2020 було визначено порядок та строки внесення грошових коштів, що складають Цільовий внесок.

За час дії Меморандуму позивачкою було внесено 281101,30 грн., у тому числі еквівалент 9786,93 доларів США, що складається із:

-пайового внеску у сумі 100 грн.,

-вступного внеску у розмірі 3874,70 грн., що підтверджується квитанцією ПАТ «Банк Восток» №СВ04384243/1 від 29.12.2020 р.;

-частково внесеного цільового внеску, який за п. 5.1. Меморандуму складав 943676,38 грн. - еквівалент 33327,79 дол. США, розрахованого по курсу продажу долара США, встановленого на Міжбанківському валютному ринку України, станом на останній день торгів, що передує дню укладення Меморандуму та становить 28,315 грн., а саме позивачка фактично сплатила еквівалент 9786,93 доларів США, що підтверджується :

-квитанції ПАТ «Банк Восток» №СВ04384218/1 від 29.12.2020 на суму 95 327,80 грн. - еквівалент 3366,69 дол. США;

-квитанції ПАТ «Банк Восток» №СВ04493394/1 від 27.01.2021 р. на суму 20198,80 грн. - еквівалент 713,36 дол. США;

-квитанції ПАТ «Банк Восток» №СВ04627672/1 від 26.02.2021 р. на суму 20200 грн. - еквівалент 713,36 дол. США;

-квитанції ПАТ «Банк Восток» №СВ04756454/1 від 29.03.2021 р. на суму 20200 грн. - еквівалент 713,36 долл. США;

-квитанції ПАТ «Банк Восток» №СВ04889206/1 від 29.04.2021 р. на суму 20200 грн. - еквівалент 713,36 дол. США;

-квитанції ПАТ «Банк Восток» №СВ05023032/1 від 29.05.2021 р. на суму 20200 грн. - еквівалент 713,36 до. США;

-квитанції ПАТ «Банк Восток» №СВ05174625/1 від 02.07.2021 р. на суму 20200 грн. - еквівалент 713,36 дол. США;

-квитанції ПАТ «Банк Восток» №СВ05300259/1 від 29.07.2021 р. на суму 20200 грн. - еквівалент 713,36 дол. США;

-квитанції ПАТ «Банк Восток» №СВ05519898/1 від 17.09.2021 р. на суму 20200 грн. - еквівалент 713,36 дол. США ;

-квитанції ПАТ «Банк Восток» №СВ05749223/1 від 05.11.2021 р. на суму 20200 грн. - еквівалент 713,36 дол. США (а.с. 20-26).

Відповідно до Меморандуму орієнтовним строком введення комплексу «KEKS» в експлуатацію зазначено строк до 31.07.2021 р., з можливістю одностороннього продовження строку до 8 місяців. При чому, обидва строки ОК «Кекс» - були порушені.

Як вказується у позові, позивачкою було не дотримано графіку внесення цільового внеску з об`єктивних причин, а саме, через хворобу, що припала на кінець 2021 початок 2022 років, а у подальшому через втрату роботи та інших можливостей заробітку у зв?язку з повномасштабним вторгненням рашистської педерації в Україну та введенням на території України воєнного стану, через необхідність утримувати неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтримувати чоловіка ОСОБА_3 , як безпосереднього учасника бойових дій в найгарячіших місцях Донецької та Луганської областях, в ході яких ним було отримано декілька мінно-вибухових травм, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку та інші розлади здоров?я, в результаті чого його було визнано особою з інвалідністю 2 групи, та піклуватись пасинком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в період служби батька проживав разом зі позивачем.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб видами діяльності ОК «Кекс» є комплексне обслуговування об?єктів.

Як вбачається із Меморандуму, позивачка сплатила вступний, пайовий та частково цільовий внесок, при цьому на сьогодні об`єкт будівництва не введений в експлуатацію, чим суттєво порушені умови вищевказаного Меморандуму.

Грошові кошти були внесені позивачкою з метою забезпечення її квартирою у власність.

У постанові від 04.09.2019 по справі №361/5893/16-ц, провадження № 61-30809св18, Верховний Суд зазначив, що предметом договору про пайову участь у кооперативі є придбання асоційованим членом кооперативу квартири для особистих потреб за рахунок пайового внеску, а тому колегія суддів погоджується із висновками судів про те, що позивач є споживачем у розумінні ст. 1 Закоону України «Про захист прав споживачів».

Тобто, замовлені позивачкою послуги, як споживачем послуг - не були належним чином надані відповідачами ОК «Кекс», та на дані правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Комплекс «KEKS» - житловий комплекс, що розташований за адресою: Україна, Одеська область, Овідіопольський район, Авангардівська селищна рада, масив 10, земельні ділянки 170/1, АДРЕСА_2 , 171/1, АДРЕСА_4 .

Об`єкт нерухомості секція 1С, квартира будівельний номер АДРЕСА_5 , будівельною площею 36,45 кв.м. розташована на 3 поверсі Об`єкта будівництва, схема якого зазначена у Додатку №1 «Схема Об`єкта нерухомості» до Меморандуму.

Об`єкт будівництва багатоквартирний житловий будинок з вбудованими об`єктами побутового обслуговування та соціальної інфраструктури, або нежитлова споруда.

Пай (Пайові внески) майновий (-і) поворотний (-і) внесок (-ки) Асоційованого члена Кооперативу у створення та розвиток Кооперативу, який підлягає поверненню у разі припинення асоційованого членства у порядку та на умовах, визначених у цьому Меморандумі.

Цільовий внесок грошовий чи інший майновий внесок (-ки) Асоційованого члена Кооперативу у створення та розвитку Кооперативу, який підлягає використанню Кооперативом на виконання всіх дій, які пов`язані з будівництвом житлового комплексу разом з усіма об`єктами його інфраструктури, та за результатом виконання яких у Асоційованого члена виникає право Асоційованого члену.».

Пунктом 2.1. Меморандуму передбачено, що персональний меморандум за своєю правовою суттю є двостороннім правочином, який визначає умови взаємодії Кооперативу та Асоційованого члену, спрямованої на досягнення передбаченої статутом мети діяльності Кооперативу та задоволення потреб Асоційованого члена, який у повному обсязі вніс Пай, Вступний внесок та Цільовий внесок. Потреби Асоційованого члена задовольняються шляхом виникнення у останнього, за результатами членства у Кооперативі та виконання вимог Меморандуму, Права Асоційованого члена, передбаченого Меморандумом. Відносини між Асоційованим членом та Кооперативом регулюються діючим законодавством України, Меморандумом та Статутом Кооперативу.

Пунктом 2.2. Меморандуму закріплено, що Меморандум укладений Сторонами з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб Асоційованого члена, шляхом виникнення у нього Право Асоційованого членна, передбаченого цим Меморандумом, та створення можливості зареєструвати право власності Асоційованого члена на Об`єкт будівництва.

Відповідно до п. 3.1. Договору, в порядку, передбаченому Меморандумом, Асоційований член зобов`язується внести Пай, вступний внесок та цільовий внесок в розмірі, визначеному Меморандумом, а Кооператив, в свою чергу, досягти передбаченої статутом мети діяльності кооперативу та задовільнити потребу Асоційованого члена, який у повному обсязі вніс Пай, вступний внесок та Цільовий внесок, шляхом забезпечення виникнення у Асоційованого члена Права Асоційованого члена на об`єкт нерухомості, зазначений у меморандумі, після завершення будівництва Об`єкта будівництва і введення його в експлуатацію, в порядку, визначеному Меморандумом.

У пункті 4.2. Меморандуму визначено строки введення Об`єкта будівництва в експлуатацію, а саме:

«Орієнтований строк введення Об`єкта будівництва в експлуатацію до 30.11.2022 року; Кооператив має право в односторонньому порядку змінити строк введення Об`єкта будівництва в експлуатацію на строк до 8 (восьми) місяців і це не буде вважатися порушенням умов Меморандуму.»

Позивачка має намір розірвати Меморандум та повернути собі сплачені за ним кошти.

Суд звертає увагу, що 15.08.2022 р. набрала чинність редакція ст. 14 Закону України «Про кооперацію», за якою не допускається наявність асоційованих членів у кооперативах, предметом діяльності яких є житлове, дачне, гаражне будівництво (у тому числі кооперативах, які залучають кошти фізичних та юридичних осіб, зокрема в управління, для спорудження об`єктів житлового, дачного, гаражного будівництва).

Тобто, враховуючи характер правовідносин сторін за укладеним Меморандумом, - з 15.08.2022 відсутня законна можливість у позивачки з дати набрання чинності вказаної норми Закону бути асоційованим членом ОК «Кекс», а у відповідачів відсутні правові підстави для використання сплачених і не використаних коштів позивача.

Оскільки ОК «Кекс» з 15.08.2022 р. не розірвав Меморандум з позивачкою, не виходив з пропозицією щодо внесення змін до нього, утримання відповідачами сплачених коштів позивачки є безпідставними (ст. 1212 ЦК України).

Через те, що з 15.08.2022 Меморандум є таким, що суперечить закону, всі сплачені гроші, а саме: пайовий внесок у сумі 100 грн., вступний внесок у розмірі 3874,70 грн. та частково внесений цільовий внесок - еквівалент 9786,93 доларів США, тобто поверненню підлягають: 3974,00 грн. та 9786,93 доларів США.

У зв?язку з істотним порушенням відповідачем умов Меморандуму через невиконання своїх зобов`язань за договором та Законом, такий договір, на думку суду - має бути розірваний, а сплачені позивачем грошові кошти на виконання умов договору підлягають поверненню позивачці у повному обсязі.

На захист прав інвесторів будівництва нерухомого майна 15.08.2022 Верховна Рада України прийняла Закон України «Про гарантування речових прав на об?єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому», яким законодавець доповнив статтю 14 Закону України «Про кооперацію», якою не допускається наявність асоційованих членів у кооперативах, предметом діяльності яких є житлове, дачне, гаражне будівництво (у тому числі кооперативах, які залучають кошти фізичних та юридичних осіб, зокрема в управління, для спорудження об`єктів житлового, дачного, гаражного будівництва)».

Згідно Меморандуму - асоційоване членство членство у Кооперативі з правом дорадчого голосу та іншими правами, передбаченими цим Меморандумом-1 та статутом Кооперативу.

Комплекс «KEKS» - житловий комплекс, що розташований за адресою: Україна, Одеська область, Овідіопольський район, Авангардівська селищна рада, масив 10, земельні ділянки 170/1, 170/2, 171/1, 171/2.

Об`єкт будівництва багатоквартирний житловий будинок з вбудованими об`єктами побутового обслуговування та соціальної інфраструктури, або нежитлова споруда.

Пай (Пайові внески) майновий (-і) поворотний (-і) внесок (-ки) Асоційованого члена кооперативу у створення та розвиток Кооперативу, який підлягає поверненню в разі припинення асоційованого членства у порядку та на умовах, визначених у цьому Меморандумі-1 та у статуті Кооперативу.

Цільовий внесок - грошовий чи інший майновий внесок (-ки) Асоційованого члена Кооперативу у створення та розвиток Кооперативу, який підлягає використанню Кооперативом на виконання всіх дій, які пов`язані з будівництвом житлового Комплексу разом з усіма об`єктами його інфраструктури, та за результатом виконаних всіх дій яких у Асоційованого члена виникає Право Асоційованого члена.

Розрахунковий розмір Цільового внеску - перемінна величина, яка визначає поточний розмір Цільового внеску в гривні станом на відповідну дату в залежності від події, передбаченої Меморандумом-1, та поточного курсу долару США, і розраховується шляхом переведення розміру Цільового внеску вираженого у доларах США, у гривню за курсом , встановленим на Міжбанківському валютному ринку України , станом на останній день торгів, що передує дню настання передбаченої Меморандумом-1 події, з якою пов`язана необхідність визначення Розрахункового розміру Цільового внеску.

Вступний внесок - грошовий чи інший майновий неповоротний внесок, який зобов`язана сплатити особа у разі вступу до Кооперативу.

Міжбанківський курс валют для долару США/гривня -це дані про курс продажу, що розміщені на сайті htth://minfin.com.ua/ua/currency/mb/(у випадку збою може використовуватися інше офіційне джерело про курс за погодженням Сторін).

Також є визначення терміну «Забудовник» - ТОВ «Валентина Д», яке є власником земельних ділянок, та на яке покладено функції з отримання дозвільних документів на будівництво Комплекс у «KEKS». Окрім цього, Забудовник наділяється правом інформування будь-яких 3-х осіб про умови та хід будівельних робіт Комплексу «KEKS».

В п. 2.1. розділу 2 «Загальні положення» Меморандуму-1 визначено, що Персональний меморандум за своєю правовою суттю є двостороннім правочином, який визначає істотні умови взаємодії Кооперативу та Асоційованого члену, спрямованої на досягнення передбаченої статутом мети діяльності Кооперативу та задоволення потреб Асоційованого члена, який у повному обсязі вніс Пай, вступний внесок та Цільовий внесок. Потреби Асоційованого члена задовольняються шляхом виникнення у останнього, за результатами членства у Кооперативі та виконання вимог Меморандуму-1, права Асоційованого члена, передбаченого Меморандумом-1.

Відносини між Асоційованим членом та Кооперативом регулюються діючим законодавством України, Меморандумом-1 та Статутом Кооперативу.

Пункт 2.2. визначає, що Меморандум-1 укладений Сторонами з метою задоволення економічних, соціальних, потреб Асоційованого члена шляхом виникнення у нього права Асоційованого члену, передбаченого цим Меморандумом.

Кооператив, відповідно до умов пункту 2.4., здійснює наступні види діяльності , але не виключно:

Виконання функцій замовника будівництва Об`єкта будівництва;

Сприяння у виникнення у Членів та Асоційованих членів кооперативу прав, передбачених цим Меморандумом , згідно викладених в ньому умов;

Після введення Об`єкта будівництва в експлуатацію здійснення його обслуговування та експлуатації або організації такого;

Інші види діяльності, що не заборонені чинним законодавством України.

Відповідно до п. 3.1. Меморандуму-1, в порядку, передбаченому Меморандумом-1, Асоційований член зобов`язується внести Пай, вступний внесок та цільовий внесок в розмірі, визначеному Меморандумом-1, а Кооператив, в свою чергу, досягти передбаченої статутом мети діяльності кооперативу та задовільнити потребу Асоційованого члена, який у повному обсязі вніс Пай, вступний внесок та Цільовий внесок, шляхом забезпечення виникнення у Асоційованого члена Права Асоційованого члена на користування місцем

Відповідно до п. 5.4.1. Меморандуму-1, внесення Цільового внеску здійснюється Асоційованим членом у відповідності до умов Меморандуму-1 та графіку, встановленому у додатку №2 «Графік внесення цільового внеску».

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов?язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Разом з тим частина 2 статті 524 та частина 2 статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Аналогічний правовий висновок зроблений Верховним Судом в постанові від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц.

Як наводилось вище та підтверджується документально, позивач сплатила на рахунок відповідача частину цільового внеску еквівалент 9786,93 доларів США, пайовий внесок 100 грн., вступний внесок 3874,70 грн., тому поверненню підлягають: 3974,00 грн. та 9786,93 доларів США.

Курс продажу долара США, встановленого на Міжбанківському валютному ринку України на дату подання позову (12.05.2025) становить 41,52 грн.

Отже, на думку суду, поверненню підлягає внесений Цільовий внесок у розмірі еквіваленту 9786,93 доларів США по курсу продажу долара США, встановленого на Міжбанківському валютному ринку України, на день виконання рішення суду.

Представниця ОК «Кекс» вважає, що Меморандум вже є розірваним в односторонньому порядку, а тому його розірвання не потрібно, вказуючи, що відповідачі вже нібито виключили позивачку з числа членів кооперативу, посилаючись на запрошення (лист вих. №226 від 22.12.2023) на позачергові збори та витяг із протоколу засідання загальних зборів членів кооперативу №16/01/24/Р від 16.01.2024 р.

В якості доказу відправлення запрошення, представницею відповідачів наданий додаток 1 прикріплене запрошення на 1 арк. та реєстр поштових відправлень «Список должники Кекс (й волна не сданные дома)», що на думку суду, підтверджує те, що певні документи були направлені адресатам. Однак, з реєстру не вбачається того, що саме відправлялось. Відсутні і документи, що свідчать про отримання позивачкою поштового відправлення.

Аналогічно, вказане стосується направлення витягу з протоколу засідання загальних зборів членів кооперативу №16/01/24/Р від 16.01.2024 р., доказом відправлення якого - є лише надання накладної Укрпошти за відсутності опису про вкладення та доказів відправлення цінним листом адресату (а.с. 44).

На підтвердження виконання свого обов?язку з повідомлення асоційованого члена кооперативу про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів представниця відповідачів надала лише накладну Укрпошти.

Однак, порядок скликання загальних зборів членів кооперативу, повідомлення про їх проведення та саме проведення - потребує дотримання певної процедури, врегульованої Законом України «Про кооперацію» та Статутом ОК «Кекс».

Так, відповідно до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про кооперацію» - про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення.

Суд позбавлений можливості перевірити, чи був дотриманий відповідачами порядок скликання, проведення та повідомлення позивачки про загальні збори, що передбачений Статутом, через його ненадання суду.

В той же час, надані представницею відповідачів документи (лист про запрошення на загальні збори та протокол про проведення зборів) - не свідчать про те, чи була дотримана процедура, адже відсутні документи, що свідчать про належне направлення повідомлення про проведення загальних зборів, чи витриманий строк, чи дотримана форма. Як вбачається із додатків до відзиву - форма повідомлення дотримана не була, оскільки ч. 5 ст. 15 Закону України «Про кооперацію» визначає, що належною формою повідомлення це цінний лист з описом вкладення. Таким цінним листом повідомлення позивачу не відправлялось.

Також, з наданих представницею відповідачів документів не вбачається, чи були уповноважені члени кооперативу на прийняття рішень та на які саме. Також, у суду виникають сумніви щодо проведення зборів через відеоконференцію, про що зазначено в наданому відповідачем витягу з протоколу, а саме : чи передбачена така форма проведення зборів ОК «Кекс» і чим це передбачено, та за яких умов.

З наведеного вбачається недоведеність належної процедури проведення зборів з питання виключення позивачки з числа членів кооперативу, повідомлення про їх проведення. Тому суд вважає Меморандум досі укладеним.

Крім цього, суд звертає увагу на зміст витягу з протоколу, наданий представницею відповідачів, в якому йдеться про обов`язок та необхідність кооперативу нібито повернути позивачці сплачені нею внески. При цьому, не зазначено конкретну суму, яку ОК «Кекс» повинен повернути позивачці у зв?язку із розірванням Меморандуму, та з чого ця сума складається (а.с. 44 оборот аркуша).

Щодо заперечень відповідача відносно суми, яка підлягає поверненню.

Позивачка обґрунтовує позовні вимоги Меморандумом, посилаючись на його конкретні пункти, якими чітко обумовлені строки внесення, розмір грошових коштів та визначено із чого складаються внески та їх розмір.

На підтвердження внесення позивачкою грошових коштів, останньою надані платіжні документи, зазначені вище.

В свою чергу, представниця відповідачів не пропонувала позивачці варіант повернення сплачених нею грошей та не наводить пропозицій, яку саме суму ОК «Кекс» готовий повернути позивачці, адже з позиції представниці відповідачів та відзиву вбачається, що останні взагалі не готові повертати кошти, що суперечить положенням Закону України «Про кооперацію», Меморандуму.

З витягу протоколу засідання загальних зборів членів кооперативу №16/01/24/Р від 16.01.2024 р., наданого представницею відповідачів, на який вона посилається у відзиві, вбачається, що ОК «Кекс» вирішив повернути позивачу внески, що були сплачені за Меморандумом.

Аргументи відповідачів щодо відсутності правових підстав відносно сплати сплачених грошей із прив`язкою до долара США - спростовується вищенаведеним, ч. 2 ст. 524, ч. 2 ст. 533 ЦК України, якими передбачено, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Аналогічний правовий висновок зроблений Верховним Судом в постанові від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц. Позивач сплатила на рахунок відповідача частину цільового внеску еквівалент 9786,93 доларів США, пайовий внесок 100 грн., вступний внесок 3874,70 грн., тому поверненню підлягають: 3974,00 грн. та еквівалент 9786,93 доларів США.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України - зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Однією з підстав розірвання договору - є істотне порушення стороною цього договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 2 ст. 651 ЦК України). Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України).

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

У п. 3 ч. 3 цієї статті зазначено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Тлумачення вказаних норм дає підстави для висновку про те, що якщо одна із сторін договору передала у власність іншій стороні певне майно (сплатила кошти) і судом встановлено порушення еквівалентності зустрічного надання внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків однієї із сторін, сторона, що передала майно (сплатила кошти), має право вимагати повернення переданого іншій стороні в тій мірі, в якій це порушує погоджену сторонами еквівалентність зустрічного надання.

Отже, якщо сторона яка вчинила виконання, проте не отримала зустрічного надання в обсязі, який відповідає переданому майну (сплаченим коштам) і згодом договір розірвано за рішенням суду, то вона може вимагати від сторони, яка порушила договір і не здійснила зустрічне надання, повернення майна (коштів) на підставі п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 25.03.2020 року у справі № 537/4259/15-ц.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначаються Законом України «Про кооперацію».

За змістом статті 6 Закону України «Про кооперацію» кооператив є первинною ланкою системи кооперації, яка створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської іншої діяльності задля поліпшення свого економічного стану.

Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію», кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.

Пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.

Пайовий фонд - це фонд, що формується з пайових внесків членів кооперативу і є одним із джерел формування майна кооперативу, розмір якого може змінюватися.

За змістом статті 3 Закону України «Про кооперацію» метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

Статтею 10 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.

Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити. Основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Законами, що регулюють діяльність окремих типів кооперативів або кооперативів за напрямами їх діяльності, та статутом кооперативу можуть бути передбачені додаткові права та обов`язки його членів.

У кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай. Асоційований член кооперативу - фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. При ліквідації кооперативу асоційований член кооперативу має переважне порівняно з членами кооперативу право на одержання паю. Не допускається наявність асоційованих членів у кооперативах, предметом діяльності яких є житлове, дачне, гаражне будівництво (у тому числі кооперативах, які залучають кошти фізичних та юридичних осіб, зокрема в управління, для спорудження об`єктів житлового, дачного, гаражного будівництва) (ст.14 Закону України «Про кооперацію»).

На підставі статті 19 Закону України «Про кооперацію» для досягнення мети своєї діяльності кооператив набуває та використовує майно, фінансові та інші ресурси. Джерелами формування майна кооперативу є: вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї; майно, добровільно передане кооперативу його членами; кошти, що надходять від провадження господарської діяльності; кошти, що надходять від створених кооперативом підприємств, установ, організацій; грошові та майнові пожертвування, благодійні внески, гранти, безоплатна технічна допомога юридичних і фізичних осіб, у тому числі іноземних інші надходження, не заборонені законодавством.

Стаття 21 Закону України «Про кооперацію» передбачає, що пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі. Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими і у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу.

Цільовий внесок - грошовий чи інший майновий внесок члена кооперативу, що вноситься понад пай до спеціального фонду кооперативу для забезпечення виконання конкретних завдань кооперативу.

Вступний внесок - грошовий чи інший майновий неповоротний внесок, який зобов`язана сплатити особа у разі вступу до кооперативної організації.

У разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа - має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу.

У постанові від 04.12.2019 р. у справі № 917/1739/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що саме на суд покладено обов?язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

У постанові від 04 вересня 2019 року по справі № 361/5893/16-ц, провадження № 61-30809св18, Верховний Суд зазначив, що предметом договору про пайову участь у кооперативі є придбання асоційованим членом кооперативу квартири для особистих потреб за рахунок пайового внеску, а тому колегія суддів погоджується із висновками судів про те, що позивач є споживачем у розумінні статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, суд вважає, що замовлені позивачкою послуги не були належним чином надані відповідачами ОК «КЕКС», і на час розгляду справи, відповідачами - не надано суду підтвердження та доказів будівництва об`єктів, за які позивачем сплачені кошти.

У відповідності до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частиною першою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Посилання представниці відповідачів щодо неможливості виконувати свої зобов?язання через введений на території України військовий стан та війну з рф - не може бути взято судом до уваги, оскільки саме пособі таке твердження без належного доказового підтвердження є неспроможним.

Суд наголошує, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об?єктивно унеможливлюють виконання зобов?язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов?язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч.1 ст. 617 ЦК, ч. 2 ст. 218 ГКУ (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) та ст. 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні»).

У ст. 3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП від 18.12.2014 №44(5), вказано, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - документ встановленої ТПП форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП або регіональною ТПП згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Відповідно до ст. 6.2 Регламенту, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за особистим зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та /чи іншим зобов`язанням / обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Суд зазначає, що обставини непереборної сили - звільняють тільки від відповідальності за порушення зобов?язань, однак не звільняють від необхідності виконання відповідних договірних зобов?язань.

Також умовами п. 7.6. персонального меморандуму сторонами передбачено підстави для звільнення сторін від відповідальності де серед іншого передбачено надання довідки уповноваженого державного органу, який вправі визначати - обставини непереборної сили.

З матеріалів позову вбачається, що відповідачі - не повідомляли позивача про настання будь-яких форс-мажорних обставин та представниця відповідачів не надавала такого документального підтвердження до суду, окрім своїх вільних пояснень у відзиві на позов.

За правилами ділового обороту, у випадку настання у сторони договору форс-мажорних обставин, така сторона якнайшвидше має повідомити про таке іншій стороні. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору, але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання.

Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору.

Згідно з принципом «jura novit curia» («суд знає закони») - неправильна юридична кваліфікація учасниками справи спірних правовідносин не звільняє суд від обов?язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.

У зв?язку з набуттям 15.08.2022 р. чинності редакції ст. 14 Закону України «Про кооперацію», враховуючи характер правовідносин сторін за укладеним персональним меморандумом, суд приходить до висновку про відсутність законної можливості у позивачки з дати набрання чинності вказаної норми Закону бути асоційованим членом Обслуговуючого кооперативу «КЕКС», а у відповідачів відсутні правові підстави для використання сплачених і не використаних коштів позивача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що утримання відповідачами сплачених коштів позивачкою є безпідставними в розумінні приписів ст. 1212 ЦК України.

У зв?язку з істотним порушенням відповідачами умов зазначених вище персональним меморандумом та невиконанням своїх зобов`язань за договором та Законом - такий договір має бути розірваним, а сплачені позивачкою грошові кошти на виконання умов договору підлягають поверненню позивачці у повному обсязі.

Саме на захист прав інвесторів будівництва нерухомого майна 15 серпня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2518-ІХ «Про гарантування речових прав на об?єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому». Цим Законом законодавець доповнив статтю 14 Закону України «Про кооперацію» новою частиною такого змісту: «Не допускається наявність асоційованих членів у кооперативах, предметом діяльності яких є житлове, дачне, гаражне будівництво (у тому числі кооперативах, які залучають кошти фізичних та юридичних осіб, зокрема в управління, для спорудження об`єктів житлового, дачного, гаражного будівництва)».

У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово вказував, що п. 1 статті 6 Конвенція зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом враховуються положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позову, в порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 3282,61 грн.

Керуючись ст.ст. 3-7,10-13,18,11,76-83,89,95,133,137,141,174,213,228,229,241-246,258,259,263-268,272,273 ЦПК України, ст.ст. 15,16,509,526,610-612,625,629,651,653, ЦК України, практикою ВП ВС, ЄКПЛ, практикою ЄСПЛ, суд, -

УХВАЛИВ :

1.Позов ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «КЕКС» про розірвання персонального меморандуму асоційованого члена кооперативу та стягнення коштів - задовольнити ;

2.Розірвати Персональний меморандум Асоційованого члена кооперативу від 29 грудня 2020 року № KS-01С-03/0013 укладеного між ОСОБА_1 (РНОКПП : НОМЕР_2 ) та Обслуговуючим кооперативом «КЕКС» () ;

3.Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «КЕКС» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП : НОМЕР_2 ) - грошові кошти, сплачені за Персональним меморандумом асоційованого члена кооперативу від 29 грудня 2020 року № KS-01С-03/0013 вступний внесок у розмірі 3874,70 грн., пайовий внесок у розмірі 100 грн., частину цільового внеску, еквівалентному 9786,93 доларів США за курсом НБУ, станом на день виконання рішення суду, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3282,61 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 20.01.2026 р.

Суддя Гандзій Д.М.