У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Волкової Н.С.,

за участі секретаря Костроміної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у зміщаній формі, в залі суду м. Черкаси клопотання представника відповідача про витребування доказів по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Сердійчук Я.Я. в інтересах - Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами, витрати по сплаті судового збору та правової допомоги.

Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 20 січня 2026 року призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження у змішаній формі, з викликом сторін.

02 березня 2026 року до суду представником відповідача адвокатом Поповою І.П. через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» поданоклопотання про витребування доказів, в обґрунтування якого вказує про те, що позивачем не надано електронних доказів, а саме: договору №7 від 18.12.2019 та договору № від 01.11.2019 з можливістю перевірки електронного файлу підпису, що позбавляє можливості перевірити відповідність паперових примірників договорів, наданих до суду. Відповідач ставить під сумнів відповідність паперових копій вказаних вище електронних договорів, які надані позивачем в форматі PDF-файлів.У відзиві на позовну заяву та у запереченні на відповідь на відзив, відповідач наголошував на тому, що позивачем не надано до суду електронних доказів, на підставі яких позивач обґрунтовує позовні вимоги, проте до цього часу позивачем такі докази до суду не надані. З огляду на вказане, враховуючи вимоги норм ЦПК України, зважаючи на останню правову позицію Верховного Суду щодо необхідності встановлення обставин достовірності, цілісності і незмінюваності змісту електронного кредитного договору, що є ключовим у цій справі, оскільки від нього залежить те, чи може цей договір уважатися укладеним у письмовій формі або щонайменше чи можуть окремі його положення вважатися такими, що оформлені саме письмово, просить задовольнити клопотання про витребування доказів, поновивши процесуальний строк на його подання.

11 березня 2026 року до суду представником позивача через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подано заперечення в якому просить залишити без задоволення клопотання про витребування доказів, подане представником позивача від 02.03.2026, посилаючись на те, що договори були підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Підсумовуючи вищезазначене, вважають, що необхідність витребування оригіналу кредитних договорів із врахуванням вищезазначеного відсутня.

Сторони у судове засідання не з`явились, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

За приписами частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши клопотання представника відповідача, суд дійшов наступних висновків.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

За пунктом 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Верховний Суд у постанові від 04.02.2026 у справі № 758/14925/23 (провадження № 61-4523св25) зауважив, що питання достовірності, цілісності і незмінюваності змісту електронного кредитного договору може бути ключовим у справі, оскільки від вирішення питання залежить те, чи може договір уважатися укладеним у письмовій формі або щонайменше чи можуть окремі його положення вважатися такими, що оформлені саме письмово.

Фактично, оскільки законодавство не вимагає, щоб електронні договори підписувалися тими видами підпису, які забезпечують незмінюваність їхнього змісту (КЕП або УЕП), питання щодо дотримання письмової форми при їх вчиненні зводиться до того, чи можна вважати зміст цих договорів зафіксованим (вимога ч. 1 ст. 207 ЦК України). Відсутність матеріально-правових вимог до фіксації змісту електронного договору не означає, що це питання може ігноруватися в ході судового розгляду. Воно стає питанням доказування цілісності і незмінюваності електронного документа, в якому міститься відповідний електронний договір, тобто переходить у площину процесуального права. Тому, якщо сторона, яка посилається як на підставу своїх вимог або заперечень на певний електронний договір або окремі його положення, не може довести цілісність і незмінюваність цих положень після укладення відповідного договору, в той час, як інша сторона заперечує факт цілісності і незмінюваності, то відповідні положення договору не можуть бути застосовані, тобто, фактично, є нікчемними.

Питання про те, як суд може перевірити достовірність, цілісність і незмінюваність електронного документа, залежить перш за все від виду підпису, за допомогою якого він підписаний. Так, згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом підтвердження удосконаленого або кваліфікованого електронного підпису чи печатки, а в разі накладання на електронний документ електронного підпису чи печатки іншого виду, із застосуванням інших засобів і методів захисту інформації з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації. Якщо електронний документ підписаний за допомогою КЕП або УЕП, суд може перевірити достовірність, цілісність і незмінність даних, які в ньому містяться, за допомогою спеціальних програмних засобів або з використанням спеціальних онлайн сервісів. Якщо ж електронний документ підписано за допомогою будь-якого іншого електронного підпису (не КЕП чи УЕП), то суд має здійснити окремі процесуальні дії, спрямовані на перевірку цілісності та незмінюваності даних, які в ньому містяться.

Які саме це мають бути дії, залежить від способу надання відповідного процесуального документу до суду (паперова копія, електронний примірник тощо), формату, в якому цей документ зберігається, особливостей електронного підпису, за допомогою якого він підписаний, тощо. При цьому характер цих процесуальних дій визначається особливостями дослідження електронних доказів, що передбачені процесуальним законодавством.

Згідно зі ч. 1 ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео - та звукозаписи тощо), вебсайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно зі ч. 3 ст. 100 ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Водночас ч. 5 ст. 100 ЦПК України передбачено, якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Якщо до суду подано копію електронного доказу, це саме по собі не означає неприйнятність такого доказу як такого. Лише якщо в учасника справи або в суду виникне сумнів щодо цього доказу, то суд може витребувати в учасника справи, який надав таку копію, оригінал електронного документа.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, зважаючи на те, що сторона відповідача висловлює сумнів у прийнятності як доказу копії електронних доказів у виді примірників договорів, укладених між ТОВ «Інфінанс» (як кредитодавцем), ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 (як позичальником) (відповідний файл у форматі «PDF» поданий позивачем до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд»), суд задовольняє клопотання сторони відповідача та витребовує у ТОВ «Факторинг Партнерс» оригінали електронних доказів договорів, засвідчених кваліфікованою електронною печаткою з позначкою часу, поновивши процесуальний строк для його подання, беручи до уваги, що самостійне отримання доказів істотно ускладнене, а судове засідання вважає за необхідне відкласти на підставі ст. 223 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 84, 223 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача про витребування доказів у межах цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Поновити строк для подання клопотання про витребування доказів.

Витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» для дослідження у судовому розгляді оригінали електронних доказів, засвідчених кваліфікованою електронною печаткою з позначкою часу:

- Заявки-Анкети на отримання кредиту від 16 грудня 2019 року;

- Пропозиції надання 3 траншу кредиту згідно Заявки-анкети № від 16 грудня 2019 року в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 01 листопада 2019 року (оферта);

- Акцепту оферти від 16 грудня 2019 року на отримання 3 траншу кредиту згідно Заявки анкети № від 16 грудня 2019 року в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 01 листопада 2019 року;

- Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 01 листопада 2019 року;

- Договору № 7 про надання споживчого кредиту від 18 грудня 2019 року;

- Додаткової угоди про зміну умов договору № 7 від 18 грудня 2019 року.

Відповідно до положень ст. 84 ЦПК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

На виконання ч. 9 ст. 83 ЦПК України зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заздалегідь надіслати відповідачу та його представнику копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, використовуючи підсистему ЄСІТС «Електронний суд».

Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Судове засідання відкласти до 14 год 10 хв. 04 травня 2026 року, тому вказані документи необхідно направити на адресу суду: м. Черкаси, вул. Гоголя, 316, з посиланням на номер справи до 01 травня 2026 року.

У судове засідання викликати учасників справи.

Копію ухвали надіслати відповідачу та його представнику - до відома та ТОВ «Факторинг Партнерс» - до виконання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її проголошення. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Н. С. Волкова