Справа № 138/2431/25
Провадження № 2/127/7238/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

19 січня 2026 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря судового засідання Поляруш І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2025 з позовом до Могилів Подільського міськрайонного суду Вінницької області звернулося ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», яке просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором №311037-КС-002 про надання кредиту від 01.11.2021, що становить 44 620,91 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 22 667,79 грн; суми прострочених платежів по процентах 21 953,12 грн. Мотивувало тим, що 01.11.2021 сторони уклали договір №311037-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 Договору відповідач отримав грошові кошти у розмірі 10000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, але зобов`язання не виконує, чим порушує законні права позивача.

Ухвалою Могилів Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19.09.2025 справу передано для розгляду за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області.

Ухвалою суду від 27.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження.

При зверненні до суду представник просив розгляд справи здійснити у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити, проти заочного порядку вирішення спору не заперечував.

Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав. Враховуючи неявку відповідача, який був належно повідомленим про місце, дату та час судового засідання та не повідомив про причини неявки, відсутність відзиву, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення спору.

Суд дослідивши надані докази установив, 01.11.2021 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 підписали пропозицію (оферту) на укладення договору №311037-КС-002 про надання кредиту. Згідно якого кредитодавець надає позичальнику кошти у сумі 25000 грн. Позичальник зобов`язується повернути кредитні кошти сплативши проценти за користування кредитом. Строк кредитування склав 24 тижні. Процентна ставка склала 0,8647 % в день. Орієнтована загальна вартість кредиту складає 54960 грн. Реальна річна процентна ставка склала 3584,96%.

01.11.2021 сторони у справі прийняли пропозицію укласти договір. А цього ж дня сторони уклали договір про надання кредиту №311037-КС-002 на вказаних у пропозиції (оферті) умовах.

Вказані договори підписані за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

На виконання умов договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» передало ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 25000 грн.

Згідно розрахунку заборгованість склала 44 620,91 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 22 667,79 грн; суми прострочених платежів по процентах 21 953,12 грн.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Відповідно до положень частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом вказаних норм, позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредитодавцю ту суму кредиту, яка була ним отримана на підставі такого договору.

Розмір зобов`язання щодо повернення суми кредиту визначається не встановленим кредитним лімітом, а сумою фактично отриманого кредиту в рамках договору.

При цьому, абзацом другим частини другої статті 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку та в повному обсязі ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» не повернуті, позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 44 620,91 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 22 667,79 грн; суми прострочених платежів по процентах 21 953,12 грн, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у сумі 2422,40 грн оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

На підставі ст. ст.1048,1049,1050,1052 ЦК України, керуючись ст. ст.12,13,76-78,141, 247, 258,263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором №311037-КС-002 про надання кредиту від 01.11.2021, що становить 44 620 (сорок чотири тисячі шістсот двадцять) гривень 91 копійку, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 22 667,79 грн; суми прострочених платежів по процентах 21 953,12 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», адреса: вул. Л.Українки, 26, офіс 411, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Повний текст рішення суду складено 19.01.2026

Суддя: