Слобідський районний суд міста Харкова
Провадження № 2/641/224/2026 Справа № 641/5779/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Щепелевої Г.М.

секретар судового засідання Масалова М.Є.,

за участю:

представника відповідачів Харківської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора Штефана Є.О.,

представника відповідачів Головного управління Національної поліції України в Харківській області та Національної поліції України Гвоздецької О.М.,

представника третьої особи Державного бюро розслідувань (в режимі відеоконференції) - Олійник А.Д.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Слобідського районного суду міста Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 641/5779/24 за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Харківської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції України в Харківській області, Державної казначейської служби України, Офісу Генерального прокурора, Національної поліції України, треті особи: ОСОБА_1 , Державне бюро розслідувань, Донецька обласна прокуратура, про визнання дій та бездіяльності неправомірними та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слобідського районного суду міста Харкова перебуває вищевказана цивільна справа.

28 серпня 2024 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.

04 вересня 2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

14 жовтня 2024 року ухвалою суду закрито провадження в частині позовних вимог. В задоволенні клопотання представника третьої особи Державного бюро розслідування про відмову у задоволенні клопотання позивачів про залучення до участі Державного бюро розслідувань в якості третьої особи відмовлено. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 31 жовтня 2024 року у зв?язку з надходженням апеляційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу суду від 14.10.2024 року з Комінтернівського районного суду м. Харкова витребувано дану цивільну справу.

04 листопада 2024 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до перегляду ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2024 року.

01 квітня 2025 року постановою Харківського апеляційного суду ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2024 року в оскаржуваній частині залишено без змін.

17 квітня 2025 року провадження у справі поновлено.

25 квітня 2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», яким змінено найменування Комінтернівського районного суду міста Харкова на Слобідський районний суд міста Харкова.

Ухвалою Верховного Суду від 13.05.2025 року у зв?язку з надходженням касаційної скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу суду від 14.10.2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 01.04.2025 з Слобідського районного суду міста Харкова витребувано дану цивільну справу.

19 травня 2025 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до перегляду ухвали Комінтернівського районного суду міста Харкова від 14 жовтня 2024 року в касаційному порядку.

12 листопада 2025 року постановою Верховного Суду ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 14.10.2024 та постанову Харківського апеляційного суду від 01.04.2025 залишено без змін.

01 грудня 2025 року справу повернуто до суду для продовження розгляду.

02 грудня 2025 року ухвалою суду поновлено провадження у справі.

09 грудня 2025 року до суду від третьої особи ОСОБА_1 надійшло клопотання про здійснення заміни первісного позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його процесуального правонаступника - ОСОБА_1 , та продовження розгляду справи за його участі як позивача. Послався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивач ОСОБА_3 . Водночас ОСОБА_1 є рідним братом позивача та спадкоємцем першої черги, і таким чином останній вважає, що набув матеріальних прав та обов?язків, які були предметом розгляду справи, і має намір продовжити участь у справі як позивач.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з?явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідачів Харківської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора Штефан Є.О., представник відповідачів Головного управління Національної поліції України в Харківській області, Національної поліції України Гвоздецька О.М., представник третьої особи Державного бюро розслідувань Олійник А.Д. в судовому засіданні висловили позицію, що наразі матеріали справи не містять документальних підтверджень процесуального правонаступництва після смерті позивача, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про заміну позивача на його правонаступника; провадження в частині стягнення на користь ОСОБА_3 матеріальних збитків підлягає зупиненню до залучення до участі у справі його правонаступника. Провадження в частині позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди просили закрити у зв`язку із тим, що з огляду на норми цивільного законодавства відповідні спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Представник третьої особи Донецької обласної прокуратури в судове засідання не з?явився, про час, дату та місце повідомлений належним чином.

Третя особа ОСОБА_1 в судовому засіданні своє клопотання про заміну первісного позивача ОСОБА_3 на його правонаступника підтримав. Пояснив, що є братом померлого ОСОБА_3 , із яким фактично постійно проживав на час смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , тому вважає себе таким, що прийняв спадщину після смерті позивача. Водночас на час смерті ОСОБА_3 не мав зареєстрованого місця проживання, а третя особа ОСОБА_1 був зареєстрований за іншою адресою. За даними ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалася. Вказав, що не заперечує проти зупинення провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків до залучення до участі у справі правонаступника. Щодо закриття провадження в частині позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди поклався на розсуд суду.

Учасники не заперечували проти витребування відомостей щодо відкриття спадкової справи після смерті позивача ОСОБА_3 та видачі свідоцтва про право на спадщину.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору між сторонами є визнання дій та бездіяльності неправомірними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позивачем ОСОБА_3 було заявлено такі позовні вимоги:

визнання дій та бездіяльності Харківської обласної прокуратури та ГУНП в Харківській області неправомірними;

стягнення з державного бюджету України з відповідача Державного казначейства України 9 435 513 грн. матеріальної шкоди, завданої йому незаконними та протиправними діями органів державної влади - Харківською обласною прокуратурою, Головним управлінням Національної поліції України в Харківській області та їх попередниками за бездіяльності та сприяння Офісу Генерального прокурора, Національної поліції України і Державного бюро розслідувань;

стягнення за рахунок державного бюджету з відповідача Державного казначейства України на користь 221 000 грн моральної шкоди, завданої йому незаконними та протиправними діями органів державної влади - Харківською обласною прокуратурою, Головним управлінням Національної поліції України в Харківській області та їх попередниками за бездіяльності та сприяння Офісу Генерального прокурора, Національної поліції України і Державного бюро розслідувань.

Відповідно до актового запису про смерть №578 від 30.06.2025 року, складеного Третім відділом ДРАЦС у м. Харкові СМУ Міністерства юстиції, позивач у справі ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Так, відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи, яка в провадженні є стороною або третьою особою, до іншої у зв`язку з переходом до неї матеріальних прав. Процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальних правовідносинах.

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. Смерть фізичної особи як підстава для процесуального правонаступництва має універсальний характер. Але при цьому необхідно враховувати, що в тих випадках, коли матеріальне правовідношення тісно пов`язане з особою суб`єкта, правонаступництва матеріального, а відтак і процесуального бути не може.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя. Слід зазначити, що право на відшкодування моральної шкоди є особистим немайновим правом особи і нерозривно пов`язане з особою позивача. Це право не входить до складу спадщини. Зазначене кореспондується з роз`ясненнями, викладеними в пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", відповідно до якої процесуальне правонаступництво у справах за позовами про відшкодування моральної шкоди не допускається.

У постанові Верховного Суду від 13.07.2022 в справі № 753/15095/17 сформульовано висновок про те, що по своїй суті право на компенсацію моральної шкоди є особистим, оскільки внаслідок заподіяння моральної шкоди відбувається негативний вплив на особисті немайнові блага фізичної особи. Саме тому у частині третій статті 1230 ЦК передбачено правило, що спадкується право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя. У випадку якщо спадкодавець звернувся до суду з вимогою про компенсацію моральної шкоди й помер на стадії розгляду справи не допускається процесуальне правонаступництво за вимогою про компенсацію моральної шкоди.

Таким чином, позовна вимога ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, яка випливає з даної категорії спірних правовідносин, процесуального правонаступництва не допускає, а тому провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

Щодо майнової вимоги про стягнення матеріальної шкоди, завданої протиправними діями/бездіяльністю органів державної влади, суд зазначає наступне.

За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, які випливають із зобов`язання, що пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно із ч. 1 ст. 1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях, або право на відшкодування збитків, що належало спадкодавцеві відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Статтею 1176 ЦК України визначено засади відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Встановлено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду (ч. 1 ст. 1176 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах (ч. 6 ст. 1176 ЦК України).

Зазначені норми закону гарантують позивачу ОСОБА_3 право на відшкодування збитків, завданих незаконними діями/бездіяльністю органів державної влади, однак позивач помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому таке право ввійшло до складу спадщини.

Оскільки право на відшкодування збитків, завданих незаконними діями/бездіяльністю органів державної влади є похідним від позовних вимог про визнання таких дій/бездіяльності протиправними та такі вимоги нерозривно пов`язані, провадження в цій частині закриттю не підлягає.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктами 1, 3 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З долученої до клопотання про заміну позивача на його правонаступника копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи, що спірні правовідносини даної справи в частині відшкодування матеріальних збитків, завданих незаконними діями органів державної влади, допускають правонаступництво, але строк для прийняття спадщини на даний час сплив, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі у зазначеній частині.

Водночас суд вважає за необхідне з`ясувати всі обставини, що мають значення для справи, зокрема коло осіб, які прийняли спадщину після смерті, у разі їх наявності, та вирішити питання щодо можливості залучення до справи правонаступників відповідача в порядку визначеному ст. 55 ЦПК України.

З метою встановлення того чи приймалась спадщина після смерті ОСОБА_3 , а також встановлення осіб, які прийняли спадщину після відповідача та які можуть бути залучені до участі у справі як правонаступники, суд витребовує від Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори відомості про те, чи заводилась спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 , зокрема, витяг зі спадкового реєстру щодо наявності (відсутності) спадкової справи/свідоцтва про право на спадщину до майна померлого ОСОБА_3 .

Разом з тим, на даний час матеріали справи не містять документальних підтверджень прийняття спадщини після смерті позивача ОСОБА_3 , тому суд вважає передчасним вирішення питання про залучення до участі у справі правонаступником його брата третю особу у справі ОСОБА_1 , до отримання таких підтверджень.

Керуючись ст. 247, п. 1 ч. 1 ст. 251, п.1 ч.1 ст. 253, п. 7 ч. 1 ст. 255, ст. 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_3 до Харківської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції України в Харківській області, Державної казначейської служби України, Офісу Генерального прокурора, Національної поліції України про відшкодування моральної шкоди - закрити.

Витребувати від Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори (ідентифікаційний код 02900676, місцезнаходження: 61022, Харківська обл., м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під`їзд 6, поверх 4, кімнати 590-595) витяг зі спадкового реєстру щодо наявності (відсутності) спадкової справи/свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали направити до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори (ідентифікаційний код 02900676, місцезнаходження: 61022, Харківська обл., м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під`їзд 6, поверх 4, кімнати 590-595) - для виконання.

Витребувані документи необхідно надіслати до суду невідкладно після отримання ухвали, але не пізніше ніж в п`ятиденний строк, задля недопущення порушення строків розгляду справи.

У разі неможливості надати вказану інформацію повідомити про це Слобідський районний суд м. Харкова протягом п`яти днів з дня отримання ухвали із зазначенням причин.

Попередити виконавців ухвали, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

В судовому засіданні оголосити перерву до 02 березня 2026 року 11 год 30 хв.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в частині закриття провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя -Г. М. Щепелева