Справа № 361/5455/25
Провадження № 2/361/30/26
У Х В А Л А

про направлення справи за підсудністю належному суду

23 січня 2026 року м. Бровари

суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Гізатуліна Н.М., вивчивши матеріали справи ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним,

УСТАНОВИЛА:

У травні 2025 року адвокат Зачепіло З.Я. від імені та в інтересах ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Броварського міськрайонного суду Київської області зазначений позов.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі АТ «КБ «ПРИВАТБАНК») про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним передано за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпра.

Індустріальний районний суд міста Дніпра ухвалою від 03 липня 2025 року прийняв позовну заяву, відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 27 листопада 2025 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Зачепіло З.Я. про передачу справи за підсудністю до суду за місцем проживання позивача та справу передано за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області.

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Гізатуліній Н.М.

Вивчивши матеріали позовної заяви вважаю, що справу слід направити за підсудністю належному суду з наступних підстав.

Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України.

Принцип територіальності реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ.

Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції.

Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території. Це є важливою гарантією для вирішення судових спорів у розумні строки в умовах ускладнення правових відносин і збільшення правових конфліктів.

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (ст. 378, п. 6 ч. 1 ст. 411 ЦПК України).

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу (ч. 9 ст. 187 ЦПК України,).

Згідно з ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Як вбачається із Довідки від 04 листопада 2022 року № 3220- про взяття на облік внутнішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 (а. с. 107).

За даними Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є внутнішньо переміщеною особою, довідка ВПО від 26 листопада 2025 року № 3220- діюча, фактична адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX в п. п. 10 п. 1, п. п. 10 п. 3 у Київській області ліквідовано Баришівський, Білоцерківський, Богуславський, Бориспільський, Бородянський, Броварський, Васильківський, Вишгородський, Володарський, Згурівський, Іванківський, Кагарлицький, Києво-Святошинський, Макарівський, Миронівський, Обухівський, Переяслав-Хмельницький, Поліський, Рокитнянський, Сквирський, Ставищенський, Таращанський, Тетіївський, Фастівський, Яготинський райони та утворено Броварський район (з адміністративним центром у місті Бровари) у складі територій Баришівської селищної, Березанської міської, Броварської міської, Великодимерської селищної, Зазимської сільської, Згурівської селищної, Калинівської селищної, Калитянської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 715-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області» відповідно до абзацу першого пункту 7-1 розділу V Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» затверджено Згурівську селищну територіальну громаду Броварського району Київської області з адміністративним центром у смт Згурівка до якої увійшли: Згурівська, Аркадіївська, Безуглівська, Великокрупільська, Вознесенська, Войтівська, Жуківська, Красненська, Лизогубово-Слобідська, Любомирівська, Малоберезанська, Малосупоївська, Новоолександрівська, Новооржицька, Пасківщинська, Середівська, Старооржицька, Турівська, Усівська, Черевківська, Шевченківська територіальні громади.

Відтак, до прийняття постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, с. Лизогубова Слобода, входило до складу Згурівського району Київської області.

Відповідно до положень п. 3-1 розділу 12 «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Зачепіло З.Я. та Індустріальний районний суд міста Дніпра, визначаючи підсудність розгляду цієї справи за Броварським міськрайонним судом Київської області, не врахував, положення п. 3-1 розділу 12 «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також дані довідки внутрішньо переміщеної особи , проте, що с. Лизогубова Слобода, на день звернення до суду з позовом, територіально не підсудне Броварському міськрайонному суду Київської області.

Дотриманням судами процесуальних норм інституту підсудності означає дотримання п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, і, як зазначено Європейською комісією з прав людини у рішенні у справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12 жовтня 1978 року), термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «всю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)».

Враховуючи, що Індустріальний районний суд міста Дніпра, направив справу Броварському міськрайонному суду Київської області, без врахування положення п. 3-1 розділу 12 «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а судом, встановленим законом у цій справі є Згурівський районний Київської області, суддя дійшла висновку про передачу справи належному суду.

Керуючись ст. ст. 28, 31, 258, 259, 260, 293, 294, 353, 354 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Справу за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним направити за територіальною підсудністю до Згурівського районного суду Київської області, як належного суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М. Гізатуліна