ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
21 січня 2026 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Самухи В.О., за участю секретаря судового засідання Папруга А.С., розглянувши у відкритому судовому засідання в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
10 жовтня 2025 року представник позивача акціонерного товариства «Універсал Банк» звернувся з позовом до Фастівського міськрайонного суду Київської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог стверджував, що monobank - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.
05.05.2022 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг та встановив мобільний додаток, підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.
Представник позивача зазначає, що положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.
Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 13 500,00 грн. на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 .
У відповідача виникло прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором, що становить 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення п. п. 5.17 п. 5 Розділу II Умов відбулось істотне порушення відповідачем зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою.
Відповідач своєчасно не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 15 258,14 грн., що складається із залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 15 258,14 грн.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «Універсал Банк».
З урахуванням викладеного, позивач, діючи через свого уповноваженого представника, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05 травня 2022 року у розмірі 15 258,14 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028,00 грн.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, вирішено проводити судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а. с. 50, 50 зворот).
В судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час і дату проведення судового засідання, не з`явився, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи без участі представника АТ «Універсал Банк», позовні вимоги підтримує, клопотання відсутні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 43).
З урахуванням того, що судом не визнавалась обов`язковою явка представника позивача, керуючись приписами частини 1 статті 223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити судове засідання без участі представника позивача.
В судове засідання відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і дату проведення судового засідання, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подав, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.
16 грудня 2025 року подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи, того ж дня ним було отримано ухвалу про відкриття провадження у справі, позовну заяву з додатками.
Відповідачем відзив на позовну заяву та докази для спростування заявлених позовних вимог не надані.
З огляду на наведене, відповідач вважається повідомленим належним чином про час і дату проведення судового засідання, його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Враховуючи наведені вище обставини та керуючись приписами частини 1 статті 223 ЦПК України, судом прийнято рішення проводити розгляд справи без участі представника позивача та відповідача.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення, у відповідності до приписів статті 244 ЦПК України, ухвалення та проголошення судового рішення було відколеним до 21 січня 2026 року до 15 години 45 хвилин.
Ознайомившись зі змістом позову та дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд вважає встановленими наступні обставини справи.
Зокрема, судом встановлено, що акціонерним товариство «Універсал Банк» запущено новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.
Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank, за заявою клієнтів, встановлюється кредитний ліміт.
05 травня 2022 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило позичальнику поточний рахунок НОМЕР_2 (а. с. 13).
У анкеті-заяві вказано, що у разі виходу за пільговий період, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом.
Отже, в положеннях зазначеної вище анкети визначений розмір процентної ставки, що нараховуються після закінчення пільгового періоду. Зазначена анкета підписана позичальником без зауважень.
У анкеті-заяві зазначено, щоОСОБА_1 погоджується з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення.
Також, позивачем надано паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а. с. 29-31).
Згідно довідки АТ «Універсал Банк» про наявність рахунку від 08.08.2025 року, ОСОБА_1 була видана кредитна картка № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) (а. с. 18).
До позовної заяви долучена виписка з банківського рахунку про рух коштів по картці позичальника за період з 13.05.2022 року до 08.08.2025 року, в якій відображений розмір платежів, витрат та зарахувань (а. с. 11-12).
Відповідачем не надано заперечень з приводу укладення договору, погодження їх умов та отримання грошових коштів в борг у сумі, зазначеній позивачем.
Відповідачем також не наведено заперечень та не надано доказів на спростування тверджень позивача щодо не виконання ним обов`язків по поверненню коштів.
Згідно надано позивачем розрахунку, заборгованість по кредитному договору становить 15 258,14 грн., що складається із залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 15 258,14 грн. (а. с. 8-9). Вказаний розрахунок об`єктивно підтверджений даними щодо руху коштів по банківському рахунку.
Вказаний розрахунок не спростований відповідачем, іншого розрахунку заборгованості, як і доказів щодо погашення заборгованості відповідачем не надано.
Посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору, представник позивача просить суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість.
Аналізуючи встановлені обставин справи, суд вважає, що спірні правовідносини сторін урегульовані положеннями ЦК України та Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакціях, чинних на дату укладення договору).
Зокрема, згідно приписів пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно приписів частини 1, 2, 4 статті 201 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.
Згідно приписів частини 1 статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно приписів частини 1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно приписів абзацу 1, 2 частини 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно приписів частини 2 цієї статті, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Далі, згідно приписів частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно приписів частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно приписів частини 2 статті 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно приписів абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно приписів частини 1 статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Далі, згідно приписів частини 1 статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) Велика Палата Верховного Суду також зробила правовий висновок, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.
У постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 3-269гс16 зроблено висновок, що «до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій».
Враховуючи зміст наведених вище правових норм та релевантні правові позиції Верховного суду, суд приходить до висновку, що позивачем у справі надані належні та допустимі докази щодо укладення договору у спосіб, передбачений ЦК України та Законом України «Про електронну комерцію» та погоджені істотних умов цього договору.
Тому, з урахуванням презумпції правомірності правочину та відсутності в суду даних про його нікчемність, суд приходить до висновку, що кредитний договір укладено та він є регулятором спірних правовідносин сторін.
Далі, згідно приписів частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно приписів частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом частини 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики.
Згідно приписів частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно приписів частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Далі, згідно приписів частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
З урахуванням викладеного, за відсутності доказів повного виконання умов договору позичальником та повернення коштів, суд приходить до висновку, що відповідачем порушені умови кредитного договору, а права позивача, як кредитора, підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості в судовому порядку, що відповідає способам захисту права, встановленим в частині 2 статті 16 ЦК України.
Далі, у відповідності до приписів статті 141 ЦПК України, враховуючи повне задоволення позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору.
Враховуючи наведене вище, керуючись приписами статті 11, 16, 201, 204, 205, 207, 610, 611, 626, 629, 638, 640, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, статті 3, 5, 10-12 Закону України «Про електронну комерцію», статті 4, 12, 81, 141, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, -
Позовні вимоги акціонерного товариства «Універсал Банк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк»заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05.05.2022 року у сумі 15 258 гривень 14 копійок, що складається із залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 15 258 гривень 14 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк»грошові кошти у сумі 3 028 гривні, як компенсацію сплаченого за подання позовної заяви судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: акціонерне товариство «Універсал Банк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Оленівська, 23.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Самуха В.О.