КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/530/2026
Справа № 361/7514/23
У Х В А Л А

Іменем України

21 січня 2026 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області, ухвалене у складі судді Василишина В.О. в м. Бровари 06 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оспорювання батьківства та виключення запису стосовно батька з актового запису про народження дитини,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, просила зобов`язати Броварський відділ ДРАЦС в Броварському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) виключити з актового запису про народження № 350 від 09 травня 2023 року ОСОБА_3 відомості про батька дитини - ОСОБА_2 .

Позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народилася дочка ОСОБА_4 , в свідоцтві про народження якої записано такі відомості про батьків: мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_2 . Зазначала, що зустрічалася з ОСОБА_2 і на той момент вже була на ранніх строках вагітності, але він не був генетичним батьком цієї дитини і може це підтвердити, однак чоловік сказав, що визнає дитину, оскільки любить їх. В подальшому ОСОБА_1 перебувала у відпустці перед пологами, проживала весь час у Києві, знімала житло зі старшою дочкою, а чоловік проживав у себе по місцю реєстрації смт. Калита Броварського району Київської області, зустрічалися вони рідко, вона народжувала в Києві сама без чоловіка, після виписки вони деякий час жили в Києві, оформили всі необхідні документи на дитину, якій чоловік дав своє прізвище та по батькові, при цьому не являючись її генетичним батьком. В подальшому чоловік запропонував переїхати до нього, допоки ОСОБА_1 перебуває в декретній відпустці, на що вона погодилася. Разом вони прожили приблизно місяць, після чого позивач повернулася до м. Києва, оскільки сторони зрозуміли, що не зможуть проживати разом і не підходять один одному. Вказувала, що відсутність кровного споріднення між дитиною та відповідачем ним визнається, а тому не підлягає доказуванню відповідно до ст. 82 ЦПК України.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2024 року в позові відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2024 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року в справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. На вирішення експертів поставлено питання, чи є ОСОБА_2 біологічним батьком ОСОБА_3

29 травня 2025 року до апеляційного суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відмову від позову та закриття провадження в справі.

Супровідним листом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 23 червня 2025 року ухвалу повернуто до суду без виконання, оскільки незважаючи на неодноразові призначення дати відбору, підекспертні особи на відбір зразків крові не з`явилися.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 липня 2025 року поновлено провадження в справі та призначено справу до розгляду.

До моменту вирішення судом клопотання позивача ОСОБА_1 про відмову від позову та закриття провадження в справі, її представником 04 листопада 2025 року подано нове клопотання про відмову від апеляційної скарги, у якій представник позивача просив розглянути та задовольнити раніше подану апелянтом ОСОБА_1 заяву про відмову від апеляційної скарги та закрити апеляційне провадження, розгляд справи проводити за відсутності позивача та її представника.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала клопотання про відмову від апеляційної скарги та просила його задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи та клопотання про відмову від апеляційної скарги, доходить висновку про його задоволення.

Відповідно до положень частини 4 та 5 статті 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

У разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Враховуючи вищенаведені норми закону, а також, що особа, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_1 виявила бажання відмовитися від поданої нею апеляційної скарги та відсутність іншої особи, яка б приєдналась до вказаної апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про можливість задоволення вказаного клопотання про відмову від апеляційної скарги.

Керуючись ст. 362, 364 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 , подане представником ОСОБА_5 , про відмову від апеляційної скарги задовольнити.

Закрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області, ухвалене у складі судді Василишина В.О. в м. Бровари 06 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оспорювання батьківства та виключення запису стосовно батька з актового запису про народження дитини.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено 22 січня 2026 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.