ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/1508/25
Провадження № 2-др/131/11/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" січня 2026 р. м. Іллінці
Іллінецький районний суд Вінницької області
головуючого - судді Марчук В.І.,
за участю секретаря судового засідання Яременко Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Іллінці Вінницької області цивільну справу за заявою представника відповідача, адвоката Мишковської Тетяни Миколаївни, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
26.12.2025 року представником відповідача ОСОБА_1 , адвокатом Мишковською Т.М., у строки та порядку, встановлені нормами ЦПК України, подано заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі № 131/1508/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування заявлених вимог вказує, що рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 25 грудня 2025 року позов ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.
У зв`язку з пред`явленням ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» позовних вимог до ОСОБА_1 , останній поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., про що було заявлено в письмових поясненнях та надано копію договору про надання правничої допомоги та квитанцію.
Під час розгляду справи суд не вирішив питання про судові витрати, які поніс ОСОБА_1 на правничу допомогу.
Понесені витрати на правничу допомогу підтверджуються договором про надання правничої допомоги № 274/25 від 27.10.2025, описом виконаних робіт та квитанцією.
Оскільки питання відшкодування витрат на правничу допомогу не вирішено судом по суті, представник зазначає, що у відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України це є підставою для ухвалення додаткового рішення.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.141,270 ЦПК України просила ухвалити додаткове рішення у справі № 131/1508/25 за позовом ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та стягнути з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на користь ОСОБА_1 витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн.
В судове засідання ОСОБА_1 та його представник, адвокат Мишковська Т.М., не з`явилися. В поданій до суду заяві остання заявлені вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відстуності та відсутності відповідача.
Представник ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" в судове засідання не з`явився, заперечень не подав.
Відтак, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи та їх представників, які не прибули до суду.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали поданої заяви та матеріали цивільної справи №131/1508/25, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача, адвоката Мишковської Т.М., підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті всі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі процесуальні, питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.
Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувалися докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).
Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.
Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти.
Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/129 наведено правовий висновок про те, що "однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат".
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо).
На підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом Мишковською Т.М. надано суду: Договір про надання правничої допомоги №247/25 від 27 жовтня 2025 року; ордер про надання правничої допомоги від 25.06.2025 року; Умови та порядок розрахунку, які є Додатком №1 до Договору про надання правничої допомоги №247/25 від 27 жовтня 2025 року та квитанцію до прибуткового касового ордера від 27 жовтня 2025 року, відповідно яких ОСОБА_1 сплатив адвокату Мишковській Т.М. 5000,00 грн.
З огляду на вищевикладене, розподіляючи витрати, понесені на професійну правничу допомогу Кучковським Б.М., суд, бере до уваги співмірність витрат зі складністю справи та із наданим адвокатом позивача обсягом послуг під час розгляду справи в суді, необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, виконані роботи, з урахуванням принципу розумності та справедливості, та приходить до висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
В зв`язку із вказаним суд зауважує, що ознайомившись зі змістом наданого Договору про надання правничої допомоги №247/25, укладеного 27 жовтня 2025 року між ОСОБА_1 та адвокатом Мишковською Т.М. встановлено, що при укладенні договору сторони домовились, що вартість послуг за договором складає 5000,00грн., які сплачуються під час підписання договору, тобто гонорар встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, який не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача.
Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Представник ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» не подавав клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу у відповідності до вимог ч.5 ст.137 ЦПК України і не довів їх неспівмірності із обставинами, зазначеними у ч. 4 ст. 137 ЦПК України, а тому суд не вирішує питання про їх зменшення. Стороною відповідача належними доказами підтверджено факт понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., які були реальними та необхідними, вказані витрати не суперечать складності справи та часу, витраченого на надання послуг, доказів зворотнього іншою стороною не надано. Разом з тим, при ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати, які поніс ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу.
Таким чином, із ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню 2527,00грн. витрат на правничу допомогу адвоката, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.133, 141, 270 ЦПК України, суд
Заяву представника відповідача, адвоката Мишковської Тетяни Миколаївни, про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, ;

відповідач ОСОБА_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Валентина МАРЧУК