Номер провадження 2/725/4204/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 року

Чернівецький районний суд міста Чернівців

в складі:

головуючої судді Піхало Н.В.

за участю секретаря судового засідання Соник А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 18 лютого 2014 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що складений відповідний актовий запис №188.

Під час шлюбу у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, сімейне життя у неї з відповідачем не склалося й відповідно шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть, у зв`язку з чим вважає, що збереження сім`ї та досягнення примирення з відповідачем є неможливе, суперечить її інтересам й відповідно наміру продовжувати подружні відносини з відповідачем вона не має.

Посилаючись на вказане, просила шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що складений відповідний актовий запис №188, розірвати.

Ухвалою судді Чернівецького районного суду міста Чернівців від 10.12.2025 року у справі відкрито провадження та справу призначено до судового засідання.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, однак у матеріалах справи міститься її заява, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, строк на примирення не потрібен, та просив розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного.

Так, з матеріалів справи убачається, що з 18 лютого 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який між ними зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що складений відповідний актовий запис №188 (а.с.2).

Під час шлюбу у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3-4).

Крім того, судом встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні відносини, спільного господарства вони не ведуть та проживають окремо й відповідно позивач наміру продовжувати подружні відносини із відповідачем не має.

Спір щодо поділу спільного майна подружжя, як убачається зі змісту поданого позову відсутній та доказів на спростування вказаного відповідачем не надано.

Так, згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Крім того, згідно із положеннями ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, ураховуючи вищевказані положення закону, суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що збереження укладеного між сторонами шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню, а укладений між сторонами шлюб, - розірванню.

Керуючись ст.ст.104 ч.2, ч.3 ст.105, 110-113, ч.2 ст.114 СК України, ст.ст. 189-200, 258-273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 ), який зареєстрований 18 лютого 2014 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що складений відповідний актовий запис №188, - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Чернівецький районний суд міста Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Піхало Н.В.