Справа №572/4328/25
Провадження № 2/571/29/2026
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: судді Верзун О.П., за участю з секретарем судового засідання Шупрудько І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №715531 від 27.09.2021 у розмірі 12467,79 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 29.09.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту №715531. Підписанням Договору ОСОБА_1 , підтвердила, що вона ознайомлена з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту ТОВ «Слон Кредит» Ліцензія на надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, в повному обсязі, з урахуванням Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Тарифів та складають Договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено. Відповідач погодив та зобов`язався виконувати його умови. ТОВ «Слон Кредит» виконало своє зобов`язання перед Відповідачем, зокрема перерахувавши грошові кошти на картку Відповідача у розмірі 7000,00 гривень.

03.08.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу №0308-23, відповідно до якого, ТОВ «Слон Кредит» відступило Право вимоги за Кредитним договором №715531 від 27.09.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а ТОВ «Діджи Фінанс» набуло Право вимоги до Відповідача.

Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 12467,79 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту становить 6326,99 грн.; заборгованість за відсотками становить 6140,80 грн.; заборгованість за комісією становить 0 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн.

Ухвалою суду від 19 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Судом встановлено, що 27.09.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту №715531.

Відповідно до п.1.2. Договору, ТОВ «Слон Кредит» надало ОСОБА_1 кредит, а ОСОБА_1 зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Згідно із п.1.3.та 1.6.Договору,сума кредиту становить 8750 гривень. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.

З п.1.4. Договору вбачається, що строк кредиту становить 730 днів, з кінцевим терміном повернення 27.09.2023 (включно).

Згідно із п.1.7. та 1.8. Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 208,04% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 20136,13 грн.

03.08.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу №0308-23.

Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимог до Договору факторингу №0308-23 від 03.08.2023 року, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 у розмірі 12467,79 гривень.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором №715531 вбачається, що загальна сума заборгованості становить 12467,79 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту становить 7026,41 грн.; заборгованість за відсотками становить 5441,38 грн.

У частині 2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Виходячи зі змісту статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Разом із цим, нормою статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).

За змістом статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

Нормою частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України акцентовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

При цьому, відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Імперативними приписами частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Нормативними положеннями статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Свої зобов`язання за договором позики кредитор виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися грошовими коштами на умовах, передбачених Договором та в межах обумовленого предмета договору.

Проте, боржник належним чином свої зобов`язання не виконав та допустив заборгованість за вищевказаним Кредитним договором у вищевказаному розмірі.

За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно правової позиції ВС в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений між первісним кредитором та ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» сплатило судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Нормою частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви, а саме у розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи, яка розглядалась у відсутність сторін, заперечень з боку відповідача не надходило, обсяг досліджуваних доказів порівняно невеликий. Час, затрачений для складання позовної заяви 3 години, за що нараховано до оплати 3000,00 грн., правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс», за що нараховано до сплати 2250,00 грн., формування додатків до позовної заяви (письмові докази), за що нараховано 750,00 грн. є штучно створеним, внаслідок чого таке нарахування є істотно завищеним. А тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 2000,00 грн..

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.

Стягнути ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №715531 від 27.09.2021 у розмірі 12467,79 грн. (дванадцять тисяч чотириста шістдесят сім гривень) 79 копійок, 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) сплаченого судового збору та 2000 (дві тисячі) гривень витрат на правову допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», , місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Суддя: