Справа № 462/8716/25
УХВАЛА

22 січня 2026 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді Бориславського Ю.Л., розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів,

в с т а н о в и в :

позивач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів.

20 січня 2026 року, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, судді Бориславському Ю.Л. передано для розгляду матеріали цивільної справи за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів.

22.01.2026 року суддею Залізничного районного суду м. Львова Бориславським Ю.Л. заявлено самовідвід у даній справі з мотивів того, що відповідач ОСОБА_1 залучений до здійснення правосуддя у Залізничному районному суді м. Львова як присяжний, тому вважає, що вказані факти можуть викликати, як в учасників справи, так і у безсторонньої особи сумнів щодо його об`єктивності та неупередженості при розгляді даної справи.

Розглянувши заяву про самовідвід головуючого судді Бориславського Ю.Л. та вивчивши матеріали цивільної справи № 462/8716/25, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про безсторонність суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006р. у справі «Білуха проти України», від 28.10.1998р. у справі «Ветштайн проти Швейцарії», від 09.01.2013р.( остаточне 27.05.2013р.) у справі «Волкова проти України») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Враховуючи, що відповідачем у даній справі є ОСОБА_1 , який згідно з затвердженим списком присяжних Залізничного районного суду м. Львова залучений до здійснення правосуддя у вказаному суді як присяжний, з метою недопущення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді Бориславського Ю.Л., а також забезпечення справедливого, об`єктивного та неупередженого розгляду даної цивільної справи повноважним судом, встановленим законом, суд дійшов переконання, що заява судді Бориславського Ю.Л.про самовідвід є підставною та підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 258-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

заяву про самовідвідсудді Залізничного районного суду м. Львова Бориславського Юрія Любомировича у цивільній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів задовольнити.

Матеріали цивільної справи №462/8716/25 передати до канцелярії Залізничного районного суду м. Львова на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Бориславський Ю. Л.