РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

22 січня 2026 року

м. Рівне

Справа № 572/951/25

Провадження № 22-ц/4815/368/26

Рівненський апеляційний суд в складі суддів:

Головуючого судді: Боймиструка С.В,

суддів: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 12 травня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 12 травня 2025 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , як чоловіка та жінки без шлюбу з травня 2016 року до дня смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 07 січня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки апеляційна скарга подана з пропуском строків передбачених ст.354 ЦПК України, а підстави для поновлення процессуального строку не є поважними. Надано строк для усунення недоліків - подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з іншими підставами для поновлення процесуального строку.

На виконання вимог ухвали апелянт подала заяву про поновлення строків на апеляційне оскарження.

Зазначає, що суд першої інстанції, розглядаючи дві вимоги в межах однієї справи (№ 572/951/25), ухвалив по них два різні рішення в один день: ухвалу про залишення без розгляду однієї вимоги та рішення про задоволення іншої. При цьому суд не виніс ухвалу про роз`єднання вимог та не присвоїв виділеній справі новий номер, як того вимагає стаття 188 ЦПК України та інструкції з діловодства. Через ці дії суду апелянт була введена в оману, оскільки вважала, що суд відмовив заявниці у задоволенні заяви в цілому.

Стверджує, що стала жертвою обману з боку ОСОБА_2 , яка приховала справжню мету встановлення факту проживання однією сім`єю.

Про справжні наміри заявниці (стягнення коштів) ОСОБА_1 дізналася лише 24 грудня 2025 року, отримавши ухвалу про відкриття провадження за новим позовом.

Доводить, що через смерть батька (грудень 2024) та судові процеси загострились вроджені хвороби. У жовтні 2025 року вона була госпіталізована із загрозою життю через гіпертонічні кризи, астено-невротичний синдром та соматоформну вегетативну дисфункцію. Стан здоров`я підтверджується листками непрацездатності за серпень та жовтень 2025 року.

Протягом листопада 2025 року апелянт була обмежена у часі через проходження процедури оцінювання функціонування особи для продовження інвалідності, рішення за якою було прийнято лише 8 грудня 2025 року.

Надаючи оцінку таким доводам, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено раніше, в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, апелянт отримала копію оскаржуваного рішення 21 червня 2025 року.

Апеляційна скарга подана 04 грудня 2025 року, тобто з пропуском строків визначених у ч.1,2 статті 354 ЦПК України.

За змістом ч.3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Однак, на думку колегії суддів, такі причини мають бути належним чином обґрунтовані.

З наданих апелянтом доказів не можливо дійти висновків про існування об`єктивних перешкод для подання апеляційної скарги у встановлені законом строки.

Перший документально підтверджений доказ хвороби - листок непрацездатності №34167886-1 відкритий 28 серпня 2025 року.

Відомостей про наявність медичних звернень з 21 червня по 27 серпня 2025 року (понад два місяці з моменту отримання копії судових рішень) не надано.

Також відсутні відомості за період з моменту завершення першого лікарняного (30.08) і до початку наступного (03.10), тобто не вказано жодних документальних підтверджень неможливості звернення до суду протягом усього вересня.

Сам по собі незадовільний стан здоров`я, автоматично не призводить до недієздатності особи і не є безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху суд вже надавав оцінку частині доводів та повторює, що неможливість спрогнозувати юридичні наслідки судового рішення через відсутність юридичної освіти не є об`єктивною перешкодою для оскарження судового рішення.

Крім того на стадії відкриття апеляційного провадження суд не може здійснювати оцінку правильності дій суду першої інстанції під час розгляду справи по суті та оцінювати добросовісність інших учасників.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст.ст. 126, 358, 364, 381, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за її апеляційною скаргою на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 12 травня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Судді: Боймиструк С. В.

Гордійчук С.О.

Шимків С.С.