Справа № 674/1899/25
Провадження № 2/674/115/26
УХВАЛА

про прийняття до розгляду

заяви про зміну предмету позову

21 січня 2026 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області

в складі: судді Посунько Г.А.

секретаря судового засідання Петришина В.Г.

з участю представника позивача Наталюка Н.М.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні в залі суду м.Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області та Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про захист прав на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області та Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про захист прав на земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_1 просить суд:

1) визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області від 17 серпня 2005 року № 631/2005-р "Про надання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) громадянам на території Січинецької сільської ради";

2) визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 965938 від 21 жовтня 2005 року на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,61 га (кадастровий номер :02:005:0007), розташовану на території Січинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області;

3) скасувати в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 1,61 га (кадастровий номер :02:005:0007), розташовану на території Січинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області (номер запису про право власності 306520 від 05 березня 2013 року);

4) закрити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності розділ на об`єкта нерухомого майна: 8 щодо земельної ділянки площею 1,61 га (кадастровий номер :02:005:0007);

5) скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,61 га (кадастровий номер :02:005:0007), яка розташована на території Січинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, у зв`язку з визнанням недієздатним розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області від 17 серпня 2005 року № 631/2005-р та державного акту на право на земельну ділянку серії ЯА № 965938 від 21 жовтня 2005 року.

15 грудня 2025 року представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву про зміну предмету позову. Представник позивача просить суд:

1) визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області від 17 серпня 2005 року № 631/2005-р "Про надання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) громадянам на території Січинецької сільської ради";

2) визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 965938 від 21 жовтня 2005 року на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,61 га (кадастровий номер :02:005:0007), розташовану на території Січинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області;

3) скасувати в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 1,61 га (кадастровий номер :02:005:0007), розташовану на території Січинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області (номер запису про право власності 306520 від 05 березня 2013 року);

4) закрити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності розділ на об`єкта нерухомого майна: 8 щодо земельної ділянки площею 1,61 га (кадастровий номер :02:005:0007);

5) скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,61 га (кадастровий номер :02:005:0007), яка розташована на території Січинецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, у зв`язку з визнанням недійсним розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області від 17 серпня 2005 року № 631/2005-р та державного акту на право на земельну ділянку серії ЯА № 965938 від 21 жовтня 2005 року.

В підготовчому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав заяву про зміну предмету позову та пояснив, що зміна предмету позову пов`язана виключно з виправленням технічної помилки, допущеної при оформленні позовної заяви. Так, в частині позовних вимог про скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі помилково вказано: "у зв`язку з визнанням недієздатним розпорядження", замість правильного: "у зв`язку з визнанням недійсним розпорядження".

В підготовче засідання представник відповідача Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлявся належним чином - відповідач просить суд розглядати справу за відсутності їхнього представника.

В підготовче засідання представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлявся належним чином - відповідач просить суд розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти задоволення позову заперечує.

Суд, дослідивши заяву про зміну предмету позову,

дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч.2 ст.263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч.1 ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.1 ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України к ожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, статті 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України к ожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України с уд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України ж одні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.3 ст.89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року (справа № 369/10789/14-ц) зазначено, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідками.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України у часник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року (справа № 487/10128/14-ц) зазначено: предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до суду, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується відповідна позовна вимога.

В постанові Верховного Суду від 01 листопада 2021 року (справа № 405/3360/17) зазначено: позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

В постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року (справа № 234/11607/20) зазначено: зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. На відміну від викладеного, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України. При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як у першому варіанті позовної заяви, так і в заяві про зміну предмету позову, викладені одні й ті ж обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги (ті самі підстави позову).

В заяві про зміну предмету позову позивач лише виправив технічну помилку, допущену при оформленні позовної заяви. Так, в частині позовних вимог про скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі замість помилково вказаного: "у зв`язку з визнанням недієздатним розпорядження", представник позивача вказав правильно: "у зв`язку з визнанням недійсним розпорядження".

Враховуючи, що в цивільній справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, позивач, використавши виключне право позивача, подав заяву про зміну предмету позову до закінчення підготовчого засідання, суд вважає можливим прийняти цю заяву до розгляду.

15 грудня 2025 року копію заяви про зміну предмету позову представник позивача ОСОБА_2 самостійно надіслала всім учасникам справи.

Керуючись ст.ст.49, 197, 198 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

В цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області та Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про захист прав на земельну ділянку

прийняти до розгляду заяву представника позивача ОСОБА_2 про зміну предмету позову від 15 грудня 2025 року.

Продовжити розгляд цивільної справи за зміненими позовними вимогами.

Копію ухвали суду направити учасникам справи.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 21 січня 2026 року.

Суддя Посунько Г.А.