Справа № 455/966/25
Провадження № 4-с/455/2/2026
УХВАЛА

Іменем України

21 січня 2026 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання Сенета Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

В С Т А Н О В И В:

13.01.2026 року через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла скарга представника ОСОБА_1 адвоката Гриба О.В. на дії приватного виконавця, в якій він посилається на те, що ОСОБА_1 з 27.08.2019 року по даний час проходить службу у Національній поліції України, а з 02.09.2024 року згідно наказу призначений на посаду інспектора взводу № 3, роти № 3, полку поліції особливого призначення стрілецький "Хижак - 1" Департаменту патрульної поліції та приймає участь у бойових діях щодо захисту України.

Як поліцейський-військовослужбовець ОСОБА_1 отримує зарплату (грошове утримання) та додаткові виплати військовослужбовця на картковий зарплатний рахунок НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритий у АТ КБ «Приватбанк».

У провадженні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А., перебуває виконавче провадження АСВП № 79891502 по виконанні виконавчого листа № 455/966/25, виданого 03.12.2025 року Старосамбірським районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 135804 в розмірі 19205,34 грн. Та стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судового збору 2951, 02 грн. судового збору.

Виконавче провадження № 79891502 було відкрито приватним виконавцем Шелінською Ю. А. 29.12.2025 року.

В ході виконання виконавцем виконавчого провадження АСВП № 79891502, приватним виконавцем Шелінською Ю. А. 29.12.2025 року було прийнято постанову, про арешт коштів боржника, згідно якої, накладено арешт та стягнуто зарплатні кошти із зарплатного рахунку ОСОБА_1 , карта/рахункок НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) відкритому у АТ КБ «Приватбанк».

Так, згідно наведеної вище постанови від 29.12.2025 року виконавцем Шелінською Ю. було здійснено списання усіх зарплатних коштів із зарплатного рахунку ОСОБА_1 на суму - 26 457,47 грн.

У зв`язку з діями приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А., заявник, ОСОБА_1 не може отримати заробітної плати, яка є єдиним джерелом його доходу оскільки перебуває на службі, також не має можливості оплачувати будь які комунальні платежі.

Особливо гострою ця проблема є за тих обставин, що ОСОБА_1 перебуває на лікуванні від 19.12.2025 року по 12.01.2026 року у зв`язку із травмою переломом руки, яку отримав на полігоні.

30.12.2025 року ОСОБА_1 довідався про блокування приватним виконавцем його карткового рахунку та про стягнення з зарплатного рахунку усієї суми заробітної плати, що була на карті - 25 461,52 грн.

30.12.2025 року заявник звертався із заявою до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. про зняття арешту із зарплатного рахунку, однак відповіддю виконавця № 98989 від 31.12.2025 року, йому було відмовлено у знятті арешту з зарплатного рахунку.

Тому, 05.01.2026 року заявник, ОСОБА_1 звернувся із скаргою на дії приватного виконавця Шелінської Ю. А. до Старосамбірського районного суду Львівської області як суду який здійснював розгляд справи 455/966/25.

В той же час, ОСОБА_1 , що є боржником у виконавчому провадженні ВП №79891502 не відмовляється здійснювати оплату згідно судового рішення у повному обсязі, однак судове рішення Старосамбірського районного суду Львівської області у цивільній справі № 455/966/25 за позовом ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не вступило у законну силу, а перебуває на стадії апеляційного оскарження у Львівському апеляційному суді.

09.12.2025 року Львівським апеляційним судом будо відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старосамбірського районного суду у справі № 455/966/25, про що постановлено ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Накладення арешту на картковий рахунок заявника ОСОБА_1 НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) відкритий у АТ КБ «Приватбанк», який є його зарплатним рахунком та стягнення усіх зарплатних коштів, не є співмірним необхідним діям виконавця, у розумінні ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження».

Просить визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. у вчиненні при виконанні виконавчого провадження ВП № 79891502, щодо накладення арешту на зарплатний рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритий у АТ КБ «Приватбанк» та зняти арешт із зарплатного рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритого у АТ КБ «Приватбанк»;

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 20.01.2026 року від представника ОСОБА_1 адвоката Гриба О.В. до суду надійшла заява, в якій він просив розгляд скарги провести без його участі та без участі ОСОБА_1 , вимоги скарги підтримують в повному обсязі.

Приватний виконавець Шелінська Ю.А. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 20.01.2026 року до суду від ОСОБА_2 надійшло заперечення на скаргу, в якому вона зазначила, що вважає, що скарга ОСОБА_1 не ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права і є безпідставною. Доводи скаржника щодо протиправних дій з накладення арешту на рахунок боржника, на який надходить заробітна плата не відповідають фактичним обставинам справи, не узгоджуються з приписами законодавства про виконавче провадження та правовими висновками Верховного Суду. Вимоги заявлені скаржником є безпідставними та не підлягають задоволенню.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Спірні правовідносини у справі склалися з приводу незгоди скаржника ОСОБА_1 із постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. від 29.12.2025 року ВП №79891502 про накладення арешту на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/ електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 та діями приватного виконавця щодо прийняття цієї постанови.

Надаючи оцінку обґрунтованості скарги ОСОБА_1 суд виходить із таких міркувань.

Так, рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 24.10.2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса:01032, м. Київ, вул.Симона Петлюри, №30, реквізити IBAN № НОМЕР_4 у АТ «ТАСкомбанк» заборгованість за Кредитним договором №135804 в розмірі 19205 (дев`ятнадцять тисяч двісті п`ять) грн. 34 коп. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса:01032, м. Київ, вул.Симона Петлюри, №30, реквізити IBAN № НОМЕР_4 у АТ «ТАСкомбанк» 2951 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят одну) грн. 02 коп. судового збору.

Статтею 129-1 Конституції України установлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Подібні за змістом приписи закріплені у частині першій статті 18 Цивільного процесуального кодексу України, частині першій статті 18 Господарського процесуального кодексу України, частині другій статті 14 КАС України.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом №1404-VIII (далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у статті 1 якого зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У пункті 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадкахна підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Судом встановлено, що на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. перебуває виконавче провадження ВП № 79891502 з примусового виконання виконавчого листа № 455/966/25, виданого 03.12.2025 року Старосамбірським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів заборгованості за Кредитним договором №135804 в розмірі 19205 грн. 34 коп. та 2951 грн. 02 коп. судового збору.

29.12.2025 року виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

29.12.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Ю.А. винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено на виконання банківським установам, в тому числі АТ КБ «ПриватБанк». У вказаній постанові виконавцем зазначено про необхідність накладення арешту на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику ОСОБА_1

30.12.2025 року на електронну адресу приватного виконавця надійшла заява ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 про зняття арешту з зарплатного рахунку НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк» та повернення стягнутих коштів.

31.12.2025 року на електронну адресу предстаника ОСОБА_3 надано відповідь про відмову в задоволенні заяви.

30.12.2025 року на електронну адресу приватного виконавця надійшла заява ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 про долучення доказів та долучено копію ухвали про відкриття апеляційного провадження Львівського апеляційного суду №455/966/25 від 09.12.2025 року за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області та проханням зупинити виконавче провадження.

30.12.2025 року приватним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

12.01.2026 року на електронну адресу приватного виконавця надійшла заява ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 про визнання банківського рахунку поточним та зняття арешту.

13.01.2026 року приватним виконавцем винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій НОМЕР_2 та скеровано до виконання в АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» 13.01.2026 року постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій виконано.

Щодо доводів скаржника про протиправність дій приватного виконавця щодо накладення арешту на зарплатний рахунок, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

У частині першій статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 18 Закону «Про виконавче провадження» встановлено, що на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною третьою статті 18 Закону «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина четверта статті 18 Закону «Про виконавче провадження»).

Згідно частини четвертої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що знаходяться на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Знову ж таки у відповідності до п.1 ч.1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, в тому числі, звернення стягнення на кошти боржника.

Частиною ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (частина друга ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини першої - четвертої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено заборону для виконавця накладати арешт на кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Таким чином, арешт коштів боржника за постановою виконавця про арешт коштів це прямий обов`язок виконавця і один з заходів примусового виконання рішення.

Приписи статті 59 Закону №1404-VІІІ внормовують, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону (частина друга). У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець (частина третя). Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (пункт 1 частини четвертої).

Так, здійснюючи виконання постанови про арешт коштів боржника АТ КБ «ПриватБанк» через АСВП шляхом інформаційної взаємодії за допомогою прикладного програмного інтерфейсу інформаційних систем банків повідомило про накладення арешту на кошти боржника, а саме про часткове виконання постанови про арешт коштів боржника.

Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» визначивши статус рахунку боржника, вважало за можливе накласти арешт на грошові кошти, розміщені на ньому. Окрім того АТ КБ «ПриватБанк», при прийнятті до виконання постанови про арешт коштів боржника, не було повідомлено приватного виконавця Шелінську Ю.А. про спеціальний режим рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 , а також про заборону законом звернення стягнення на такий рахунок.

Матеріали виконавчого провадження не містять повернутої банком постанови головного державного виконавця про арешт коштів боржника за мотивами та з підстав, передбачених, зокрема, частиною третьою статті 52 Закону №1404-VІІІ.

Документального підтвердження, що рахунок скаржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, ним надано не було.

Відповідно до п.3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Згідно Постанови Національного банку України від 11 вересня 2017 року N89 Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку рахунки з кодом 2620 це кошти на вимогу фізичних осіб.

Призначення рахунку: облік вкладів (депозитів) на вимогу фізичних осіб, у тому числі поточні рахунки фізичних осіб та розрахунки за ними; надані кредити овердрафт. За дебетом рахунку проводяться суми перерахувань, виплат за розпорядженням власників рахунків згідно з режимом роботи рахунків; суми коштів, що підлягають примусовому стягненню відповідно до законодавства України; надані кредити овердрафт. За кредитом рахунку проводяться суми, що надходять у встановленому порядку на рахунки клієнтів згідно з режимом роботи рахунків; суми залишків кредитів овердрафт, що перераховані на рахунки з обліку відповідних кредитів.

Таким чином, рахунок скаржника НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк» є звичайним рахунком фізичної особи без спеціального режиму використання.

Щодо коштів, що надходять на рахунок скаржника, то згідно ч.3 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно ст.69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Згідно ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Припис абзацу четвертого частини другої статті 70 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) в тім, що він унеможливлює виплату - у розмірі не нижче прожиткового мінімуму - пенсії, що є основним джерелом існування, призначеної в установленому законом розмірі прожиткового мінімуму, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 3-р(II)/2023 від 22.03.2023 З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

Проте, приватний виконавець в межах виконавчого провадження ВП №79891502 не виносив постанов про звернення стягнення на заробітну плату боржника, та звернення стягнення на заробітну плату боржника не здійснював.

В своїй скарзі представник скаржника наводить судову практику, а саме позицію Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду у Постанові від 17.01.2020 року у справі №340/1018/19, зокрема про те, що рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається.

Проаналізувавши вказану постанову КАС ВС, суд вважає за необхідне зазначити, що предметом розгляду справи був позов боржника Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в порядку адміністративного судочинства на дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти на рахунку в банку, з якого здійснюється виплата заробітної плати своїм працівникам та сплата податків і зборів позивача.

Вказана судова практика не є релевантною до поданої скарги на дії приватного виконавця та стосується накладення арешту на рахунок юридичної особи, призначений для виплати заробітної плати своїм працівникам та інших обов`язкових платежів.

Згідно із висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 16 липня 2020 року в справі №1.380.2019.006270 та від 18 квітня 2022 року в справі №640/19274/20, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, окрім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону №1404-VІІІ, повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їхнього знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону №1404-VІІІ. Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону №1404-VІІІ).

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, зроблених у постанові від 20 квітня 2022 року в справі №756/8815/20, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, окрім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону №1404-VІІІ, повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону №1404-VІІІ. Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону №1404-VІІІ). При цьому передбачене абзацом 2 частини другої статті 59 Закону №1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до пункту 1 частини четвертої статті 59 цього Закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом. Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною, встановленою законом.

У постановах від 14 серпня 2024 року в справі №338/1125/23 та від 29 січня 2025 року в справі №279/809/24 Верховний Суд констатував, що саме банк, який виконує постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону №1404-VІІІ, повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їхнього обліковування на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути таку постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону №1404-VІІІ. У разі, якщо банк не повідомив державного виконавця, що рахунок, на якому знаходяться кошти боржника, є рахунком зі спеціальним режимом використання, то дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти на цьому банківському рахунку та їхнє подальше списання не можна вважати протиправними.

Отже, за сформованою судовою практикою, Закон №1404-VІІІ не покладає на виконавця обов`язку здійснювати попереднє дослідження цільового призначення кожного банківського рахунку боржника до накладення арешту. Частина третя статті 52 указаного Закону такий обов`язок покладає на банк - саме він повинен перевірити, чи підпадає рахунок під спеціальний режим, і в разі виявлення цільового призначення, яке виключає арешт коштів, зобов`язаний повідомити виконавця та повернути постанову про арешт коштів боржника без виконання. Водночас обов`язок виконавця полягає у знятті арешту з коштів на рахунку боржника саме за умови надання документального підтвердження, що відповідний рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, банком або боржником.

Також, Верховний Суд в постанові № 910/8436/23 від 19.02.2025 року робить наступні висновки: "Водночас, як установив апеляційний господарський суд, матеріали виконавчого провадження містять довідку АТ "ОТП Банк" від 05.10.2023, яка надавалася органу державної виконавчої служби разом із заявою про визначення видаткового рахунку. У зазначеній довідці від 05.10.2023 АТ "ОТП Банк" повідомив про те, що картковий рахунок НОМЕР_1 ОСОБА_1 є поточним (картковим) рахунком, який відкрито в рамках пенсійного рахунку. Виходячи з договору про видачу та обслуговування платіжних карток (публічний) картковий рахунок є універсальним та передбачає можливість зарахування пенсійних виплат / соціальних виплат / заробітної плати".

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, проаналізовано банківську виписку про рух коштів по рахунку НОМЕР_2 , та встановлено, що на вказаний рахунок крім заробітної плати надходять і інші кошти, а саме:

12.09.2025 року 5,00 грн. Зарахування суми вкладу з «Скарбнички»;

11.10.2025 року 43,15 грн. Зарахування суми вкладу з «Скарбнички»;

12.10.2025 року 998,00 грн. Зарахування, Україна, термінал TS209458, м.Сарни, вул.Євпропейська, буд. 9 ;

12.10.2025 року 6,50 грн. Зарахування суми вкладу з «Скарбнички»;

19.10.2025 року 42,37 грн. Зарахування суми вкладу з «Скарбнички»;

28.10.2025 року 150,00 грн. Зарахування переказу від BOHDAN CHUPYK;

29.10.2025 року 9,00 грн. Зарахування суми вкладу з «Скарбнички»;

13.11.2025 року 14,25 грн. Зарахування суми вкладу з «Скарбнички» Зарахування суми вкладу з «Скарбнички»;

14.11.2025 року 10,00 грн. Зарахування суми вкладу з «Скарбнички».

Щодо іншого способу часткового розблокування коштів на рахунку, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно пункту 10-2 XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 15.03.2022 № 2129-IX тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: 1) фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється.

У разі накладення арешту на кошти, розміщені на декількох поточних рахунках фізичної особи - боржника в одному банку або на поточних рахунках у різних банках, для здійснення видаткових операцій має бути визначений лише один поточний рахунок фізичної особи - боржника в одному банку.

У разі наявності декількох виконавчих проваджень стосовно однієї фізичної особи - боржника для усіх виконавчих проваджень визначається один поточний рахунок для здійснення видаткових операцій. Кількість виконавчих проваджень не впливає на розмір суми, яка не підлягає зверненню стягнення і на яку фізична особа - боржник може здійснювати видаткові операції.

Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа боржник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи - боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Заява може бути подана в паперовій формі (нарочно або засобами поштового зв`язку) або в електронній формі з дотриманням вимог, встановлених Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг".

У заяві зазначаються номер поточного рахунку, який фізична особа боржник просить визначити для здійснення видаткових операцій, та найменування банку, в якому відкрито такий рахунок. Фізична особа - боржник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві інформації.

Державний, приватний виконавець протягом двох робочих днів з дня отримання відповідної заяви фізичної особи - боржника виносить постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій та невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після винесення постанови: надає/надсилає відповідну постанову банку (обслуговуючому банку); перевіряє наявність інших виконавчих проваджень, відкритих стосовно фізичної особи - боржника, та, у разі якщо стосовно фізичної особи - боржника відкриті інші виконавчі провадження, одночасно надає/надсилає відповідну постанову до органів державної виконавчої служби або приватному виконавцю, які здійснюють примусове виконання у таких виконавчих провадженнях. У такому разі поточний рахунок, зазначений у відповідній постанові, вважається визначеним для здійснення видаткових операцій і в межах таких виконавчих проваджень.

Зупинення вчинення виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження не є підставою для відмови у визначенні поточного рахунку для здійснення видаткових операцій.

У разі надходження від державного, приватного виконавця постанови про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника для здійснення видаткових операцій банк за визначеним у постанові рахунком здійснює видаткові операції на суму коштів у розмірі, встановленому цим підпунктом.

Сам боржник вважав за необхідне скористатися своїм правом про визначення свого поточного рахунку НОМЕР_2 , відкритий ним в АТ КБ «ПриватБанк», для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленою Законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року.

Згідно повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 13.01.2026 року банком виконано постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника для здійснення видаткових операцій від 13.01.2026 року.

Тобто боржник вже користується коштами в межах 17294,00 грн. в місяць (розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2026 року становить 8647,00 грн.), що знаходяться на рахунку НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк», проте хоче зняти арешт з цього ж рахунку НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк», що суперечить процедурі користування коштами боржниками на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Згідно ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, скаржником не доведено, що оскаржувані дії приватного виконавця є протиправними, не доведено, що приватним виконавцем було неправомірно накладено арешт на кошти на рахунку НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк».

За таких обставин, скарга Команяка Р.З. підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1-3, 10, 43, 263, 447-452 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Пошивак Ю.П.