справа № 635/5904/25
провадження № 2/619/101/26
Рішення

іменем України

20 січня 2026 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Коваленко Н.В., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 635/5904/25,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

вимоги позивача: про стягнення заборгованості,

представник позивача: Усенко М.І.,

представник відповідача : Лебединська І.С.,

вимоги позивача: про стягнення заборгованості.

Стислий виклад позиції позивача.

ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» у системі «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 101475537 від 02.05.2021 року, в сумі: 25800,00 грн. У обґрунтування позову зазначено, що 02.05.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 101475537, згідно з умовами якого відповідач отримав 6000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 101475537 від 02.05.2021) повернення кредиту та сплати комісії і процентів Відповідачем не було внесено. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Сума заборгованості Відповідача становить 25800 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6000 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 19800 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 0 грн.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

29.07.2025 справа надійшла на розгляд до Харківського районного суду Харківської області.

На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судом 30.07.2025 було сформовано засобами підсистеми «Електронний суд» з Єдиного державного демографічного реєстру відповідь № 1618931 щодо місця перебування та місця проживання відповідача.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31.07.2025 справу направлено за підсудністю до Дергачівського районного суду Харківської області.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 29.08.2025 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.

03.09.2025 представником відповідача в системі «Електронний суд» надіслано до суду відзив, у якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі; стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 3500 грн; зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката позивача до 3000,00 грн. Посилаючись на те, що по-перше, в порушення вимог закону позивачем були нараховані заборгованість за процентами в розмірі 19800,00 грн. Так, позивачем в порядку ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України не надано суду доказів пролонгації строку кредитування, зокрема, доказів складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів. Отже, відсутні підстави вважати, що такі проценти були нараховані за прострочення відповідачем виконання умов кредитного договору згідно п.4.2 договору та ч.2 ст.625 ЦК України. Крім того, ні позовна заява ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», ні долучені до позову докази, а саме Розрахунок заборгованості ТОВ «МІЛОАН» та Виписка з особового рахунку за Кредитним договором №101475537 від 02.05.2021 року не містять жодного посилання на те, що нарахування відсотків за період з 02.06.2021 по 31.07.2021 року, здійснювалось за процентною ставкою, визначено у п. 1.6 договору, згідно п. 4.2 договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України, за прострочення виконання кредитного договору. Таким чином, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом за період з 02.06.2021 по 31.07.2021 року, оскільки такі нараховані кредитодавцем поза межами строку кредитування. Проценти за користування кредитом становлять 1800,00 грн. По-друге, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт перерахування грошових коштів відповідачу. По-третє, паспорт споживчого кредиту не є належним доказом по справі. По-четверте, витрати на правничу допомогу є завищеними, не були для позивача фактичними і неминучими, а їх розмір необґрунтований, та підлягають зменшенню судом.

19.09.2025 представником позивача в системі «Електронний суд» до суду надіслано клопотання про витребування доказів.

19.09.2025 представником позивача в системі «Електронний суд» до суду надіслано відповідь на відзив, за змістом якої, щодо паспорту споживчого кредиту - додатково на підтвердження ознайомлення Відповідача з умовами Кредитного договору №101475537, позивач надає Паспорт споживчого кредиту №101475537 інформація яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який підписаний одноразовим ідентифікатором згідно з вимогами Закону України «Про електронну комерцію». Ініціювання укладення Кредитного договору №101475537 від 02.05.2021 року здійснено ОСОБА_1 шляхом заповнення Анкети-заяви на кредит (наявна в матеріалах справи). Наступним кроком є ознайомлення Відповідача з умовами кредитного договору відображено в Паспорті споживчого кредиту №101475537. У паспорті споживчого кредиту №101475537 у пункті 3 та 4 викладенні основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача та інформація, щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. Так у Паспорті споживчого кредиту №101475537 визначено, що строк кредитування складає 30 днів, з базовою пролонгацією на 60 днів. Процентна ставка: 1.00 відсоток за кожен день користування в межах початкового періоду; 5.00 відсотків за кожен день користування в межах пролонгованого періоду. Таким чином, Відповідач був ознайомлений з строком кредитування, розміром відсоткових ставок та умовами кредитування відповідно до укладеного ним Кредитного договору №101475537 від 02.05.2021 року. Щодо нарахування відсотків за кредитним договором - що нарахування заборгованості здійснювалось відповідно до умов Кредитного договору № 101475537 від 02.05.2021 року, Дані умови чітко прописані у кредитному договорі № 101475537 від 02.05.2021 року, що є підтвердженням того, що позичальник надає свою згоду на укладення кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватися умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною договору. При цьому сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 101475537 від 02.05.2021 року було передано позивачу від первинного кредитора ТзОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №75-МЛ/Т від 19.08.2021 року. Тобто після отримання права вимоги до відповідача позивачем жодних нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалося. Позивач також зазначає, що строк кредитування міг становити 30 днів якщо боржником була б сплачена вся заборгованість, а саме: тіло кредиту та проценти за цей період. Оскільки борг не був сплачений, відбулася пролонгація на стандартних (базових) умовах, що складає 60 днів, відповідно п. 2.3.1.2 кредитного договору № 101475537 від 02.05.2021 року. Щодо первинних бухгалтерських документів - доводи Відповідача про те, що позивачем не подано доказів надання грошових коштів на увагу не заслуговують, оскільки на підтвердження надання відповідачу кредиту позивач подав копію платіжного доручення № 27273775 від 02 травня 2021 року, з якого слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача ОСОБА_1 на Кредит рах. № 516875*77, кредитні кошти в сумі 6000 грн. 00 коп., у дорученні вказано номер транзакції, сума транзакції, дата проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної в п. 2.1 Договору. Крім того, оскільки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не має правових підстав на розкриття ТОВ «ФК «Кредит-капітал» як вторинному кредитору банківської таємниці стосовно рахунків первинного кредитора, тому Позивач позбавлений можливості самостійно звернутися до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» для отримання документа про перерахування ТОВ «Мілоан» коштів за Кредитним договором № 101475537 від 02.05.2021 року на рахунок ОСОБА_1 . Тому за допомогою електронного суду, представником позивача ТзОВ «ФК «Кредит Капітал», було подано клопотання про витребування АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо перерахування на рахунок ОСОБА_1 02.05.2021 року коштів за Кредитним договором № 101475537 первинним кредитором ТОВ «Мілоан».

02.10.2025 представником відповідача в системі «Електронний суд» до суду надано заперечення, за змістом яких, відповідач не погоджується з викладеними вище обставинами, просить відмовити в задоволенні позову, зазначає, що доводи позивача, що проценти в розмірі 19800 грн. були нараховані згідно з вимогами закону є безпідставними. Так, у пункті 4.2 кредитного договору, сторони визначили, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. В той же час, згідно Розрахунку заборгованості, який був сформований первісним кредитодавцем ТОВ «Мілоан» та наданий позивачем в обґрунтування позовних вимог, нарахування процентів за період з 02.06.2021 по 31.07.2021 року, здійснювалось за процентною ставкою, визначено у п. 1.6 договору, який стосується саме «Пролонгації на стандартних (базових умовах)» та стягнення процентів за користування кредитом. Доказів пролонгації відповідачем строку кредитування за Кредитним договором №101475537 від 02.05.2021 року, що б надавало кредитодавцю право застосувати процентну ставку, наведену у п. 1.6 договору, матеріали справи не містять. Крім того, ні позовна заява ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», ні долучені до позову докази, а саме Розрахунок заборгованості ТОВ «МІЛОАН» та Виписка з особового рахунку за Кредитним договором №101475537 від 02.05.2021 року не містять жодного посилання на те, що нарахування відсотків за період з 02.06.2021 по 31.07.2021 року, здійснювалось за процентною ставкою, визначено у п. 1.6 договору, згідно п. 4.2 договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України, за прострочення виконання кредитного договору. Таким чином, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом за період з 02.06.2021 по 31.07.2021 року, оскільки такі нараховані кредитодавцем поза межами строку кредитування.

02 жовтня 2025 року ухвалою суду витребувано докази.

24 жовтня 2025 року на виконання ухвали суду надійшов лист від АТ КБ «Приват Банк» про неможливість надання доказів.

10 вересня 2025 року ухвалою суду повторно витребувано докази.

19.11.2025 представником відповідача в системі «Електронний суд» повторно надіслано до суду відзив.

05.01.2026 на виконання ухвали суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав до суду лист № 20.1.0.0.0/7-251223/110664-БТ від 25.12.2025 у якому зазначив, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 , було зарахування коштів на суму 6000,00 грн від 02.05.2021.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали до суду відзив.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

02.05.2021 року між фізичною особою позичальником ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 101475537, згідно з умовами якого відповідач отримав 6000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором.

Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 101475537 від 02.05.2021 р., повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесені.

Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений пунктом 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній пунктом 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений пунктом 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (пункт 1.1.). Сума кредиту становить 6000,00 у валюті гривня ( пункт 1.2.). Кредит надається строком на 30 днів з 02.05.2021 року (строк кредитування) ( пункт 1.3). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 01.06.2021 року (пункт 1.4.). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (пункт 1.6.). Тип процентної ставки - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. п. 2.2, 2.3 цього договору ( пункт 1.7.).

Позичальник сплачує позикодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1.-1.5.2. договору в термін (дату), вказаний у п.1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п.1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною в п. 1.5.2 або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною в п. 1.6. договору, в сумі та на умовах, визначених в п.2.3 договору (пункт 2.2.1.).

Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту, по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору ( пункт 2.2.2.).

Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначена в п.1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну(базову) встановлену п. 1.6 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої що прирівнюється до письмової) згоди позичальника ( пункт 2.2.3.).

Пролонгація строку кредитування визначена пунктом 2.3. кредитного договору .

Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на вебсайті товариства miloan.ua і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою, визначеною пунктом 1.5.2. договору ( пункт 2.3.1.1.).

Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування (пункт 2.4.1.).

У разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця ( пункт 4.2.).

2.3.1.2.Позичальник може збільшити строк кредитування на 1(один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.

Цей договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками № 1 та № 2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п.1.4 договору.

Аналогічна інформація викладено в паспорті споживчого кредиту № 101475537.

Відповідно до довідки про ідентифікацію, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», акцепт договору № 101475537 від 02.05. 2021 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 , підписаний аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора V59379 (а.с.20).

Із витребуваної судом інформації з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судом установлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 та вбачається зарахування 02.05.2021 на рахунок у розмірі 6000,00 грн.

Також матеріали справи містять копію платіжного доручення № 27273775 від 02.05.2021 року про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» на рахунок ОСОБА_1 6000,00 грн з призначенням платежу кошти згідно договору 101475537 (а.с. 23).

ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі.

19.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №75-МЛ/Т від 19.08.2021.

Згідно з копією платіжного доручення № 38034 від 19.08. 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» сплатив Товариству з обмеженою відповідальністю «Мілоан» на виконання вимог договору відступлення прав вимоги №75-МЛ/Т від 19.08.2021 року в сумі 2497330,78 грн (а.с. 44).

Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 101475537 від 02.05.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем.

Укладаючи Кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору.

Сума заборгованості Відповідача становить 25800,00 грн., відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №75-МЛ/Т від 19.08.2021 р. з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6000,00 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 19800,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 0 грн.

Відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 21030814/1587 від 13.06.2025.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 4статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Пунктами 5-7статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору

Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З договору про споживчий кредит укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Оскільки цей договір укладено на сайті позикодавця, та відповідач підписав його одноразовим ідентифікатором, тому без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства такий договір не був би укладений.

Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, провадження № 61-1602св20, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, провадження № 61-2903св21, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, провадження № 61-2303св21, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, провадження № 61-16059св21, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, провадження № 61-2902св21.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» такі правочини вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі.

Також матеріали справи містять належні докази щодо надання кредиту, зокрема платіжне доручення № 27273775 від 02.05.2021 року та інформацію з АТ КБ «ПРИВАТБАНК.

Виходячи з викладеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення договору про споживчий кредит № 101475537 від 02.05.2021 та отримання відповідачем коштів в розмірі 6000,00 грн., що також не оспорювалось представником відповідача.

Що стосується нарахованих відсотків, суд доходить наступного.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до пункту 1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом

Згідно з пунктом 2.3.1.2. договору передбачено пролонгацію на стандартних (базових умовах), зокрема, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.

Матеріали справи свідчать про те, що у термін, обумовлений пунктом 1.4 кредитного договору до 01.06.2021 року, відповідач кредит не повернув, навіть частково, у зв`язку з чим на підставі пункту 2.3.1.2. договору відповідач збільшив строк кредитування шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, однак таке збільшення (продовження) строку кредитування загалом не може перевищувати 60 днів зі сплатою стандартної (базової) ставки наведеною в п.1.6 договору, тобто 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач у термін до 31.07.2021 року, тобто в межах 60 днів, передбачених пунктом 2.3.1.2. договору кредитні кошти також не повернув, відсотки за його користування не погасив.

Отже, обґрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами у загальній сумі 19800 грн.

В свою чергу відповідачем до суду надано власний розрахунок заборгованості , який суд вважає хибним та таким що не спростовує доводів позивача.

З позовом про визнання недійсним договору про споживчий кредит в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами відповідач не звертався.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, на час розгляду справи судом, відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Договором № 101475537 від 02.05.2021 року у добровільному порядку.

Таким чином, оскільки відповідач порушив зобов`язання, встановлені Договором, докази своєчасної та повної оплати заборгованості за цим Договором в матеріалах справи відсутні, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за цим Договором у розмірі 25800,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 10000,00 грн. є завищеним, витрати у зазначеній сумі не можна визнати належно обґрунтованими та необхідними в контексті обставин цієї справи.

Враховуючи викладені обставини, складність справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правничу допомогу, а також з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги у цій справі є меншим, а тому такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, понесених у цій справі у сумі 2 000, 00 грн.

Крім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо вимог представника відповідача про відшкодування витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката у сумі 3500 грн., суд вважає, що слід відмовити, оскільки позовні вимог у даній справі задоволені у повному обсязі, отже витрати, пов`язані з правничою допомогою відповідача, несе сам відповідач.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 101475537 від 02.05.2021 у розмірі 25800,00 грн (двадцять п`ять тисяч вісімсот гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,00 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 00 копійок)та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» , місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1 корп. 28;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 23 січня 2026 року .

Суддя Н. В. Коваленко