Справа № 493/751/25
Провадження № 2/493/41/26
16 січня 2026 року м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі:
ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ ІЛЬНІЦЬКОЇ О.М.
ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ ЖУКОВСЬКОЇ О.І.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом до суду сторін в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
02.05.2025 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_1 , строк дії 07/22, тип «Універсальна GOLD».
Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції.
Ухвалою судді від 05.05.2025 року постановлено відкрити провадження в даній цивільній справі, розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Зазначену ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів було надіслано відповідачу рекомендованим листом на його зареєстровану адресу проживання: АДРЕСА_1 . Однак з поштового відділення Укрпошти до Балтського районного суду Одеської області не повернулося рекомендоване повідомлення про дату вручення поштового відправлення з підписом відповідача про отримання або конверт із ухвалою суду про відкриття провадження з довідкою Укрпошти про причини повернення/досилання із підписом працівника поштового зв`язку.
Так як протягом тривалого часу відсутні відомості про отримання або не отримання відповідачем ОСОБА_1 ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви та доданих до неї документів, враховуючи розумні строки розгляду справи, тому ухвалою судді від 25.11.2025 року постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом до суду сторін.
Представник позивача в судові засідання не з`явився, але одночасно з позовом подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Оскільки іншими належними даними про зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача суд не володіє, тому про дату, час та місце проведення судових засідань він повідомлявся шляхом розміщення на офіційному веб-порталі судової влади України, а саме на офіційному сайті Балтського районного суду Одеської області, оголошення про виклик його як відповідача в судові засідання на 15.12.2025 року та 16.01.2026 року.
Відповідач в судові засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав, про поважність причин своєї неявки в судові засідання суду не повідомив.
У зв`язку з неявкою в судові засідання відповідача та неповідомленням суду про поважність причин своєї неявки, ненаданням відповідачем відзиву на позов судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши докази, надані позивачем, і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 05.10.2020 року ОСОБА_1 власноручно підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, яка містять в собі більш докладнішу інформацію про основні умови кредитування з використанням платіжних карток.
Згідно п.3 зазначеної Заяви банк та клієнт узгодили при наданні банком будь-яких послуг клієнту, в тому числі, але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між ними кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням простих електронних підписів, зазначених в цьому пункті Заяви, дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження.
Зміст Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг містить в собі істотні умови Договору «Кредитні картки», істотні та інші умови Договору «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», угоду про використання простого електронного підпису, додаткові умови, преамбулу Умов та Правил надання банківських послуг на дату приєднання та підписання їх клієнтом, тарифи та інші пункти, з якими відповідач погодився, підписавши дану Заяву.
Отже зі змісту зазначеної заяви вбачається, що в ній визначені основні істотні умови, характерні для кредитних договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, з якими ОСОБА_1 в свою чергу погодився на укладення Договору саме такого змісту, про що свідчить їх підписання, тому зазначені документи мають силу договору та вважаються такими, що вчинені у письмовій формі, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 205 та ст. 207 ЦК України.
Зі змісту ч. 1 ст. 205 ЦК України вбачається, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Положеннями ч. 1 та 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч.3 цієї статті).
Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується випискою за Договором б/н за період 05.05.202125.02.2025 по рахунку ОСОБА_1 від 26.02.2025 року.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, які передбачені ч. 1 ст. 611 ЦК України.
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
На підставі абз.1 ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Нормами ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір за подання до суду позовної заяви в сумі 3028,00 грн., який позивач просить стягнути з відповідача на його користь.
На підставі викладеного, керуючись ст. 205, 207, 509, 526, 610-612, 626, 628, 629, 638, 639, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. 81, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 20.01.2026 року.

СУДДЯ