Єдиний унікальний номер 461/1909/25
Провадження № 2/448/60/26
У Х В А Л А

судового засідання

16.01.2026 м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гіряк С.І.,

за участі секретаря судового засідання Рушеляк Г.С.,

розглянувши в судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сторонського Івана Олександровича про призначення судово-психологічної експертизи по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування в особі Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради про встановлення часу побачень з дитиною,

учасники справи:

представник позивача адвокат Сторонський І.О.,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання, що вирішується

1. В провадженні суду перебуває вищевказана справа.

2. Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 адвокат Сторонський І.О. через систему «Електронний суд» 18.12.2025 року подав клопотання про призначення у справі судової психологічної експертизи малолітньому ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання зазначає, що ознайомившись із висновком Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 15.12.2025 про недоцільність встановлення часу побачень ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважають такий необгрунтованим, прийнятим всупереч інтересам малолітньої дитини, висновки, що викладені у такому повністю не відповідають об`єктивній дійсності адже в основу такого лягли лише пояснення матері дитини ОСОБА_2 , яка свідомо внаслідок конфліктних відносин із ОСОБА_1 намагається будь-яким способом позбавити дитину батьківського піклування, створюючи всілякі перешкоди, для того, щоб батько міг вільно відвідувати свою дитину. Вважають, що образ батька дитини у висновку Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 15.12.2025 через маніпуляції матері повністю спотворений, дитину на комісії ніхто не запитував її ставлення до рідного батька.

З огляду на наведене, з метою визначення найкращих інтересів малолітньої дитини - ОСОБА_3 щодо стабільного, гармонійного та нормального розвитку, а також уникнення будь-яких психологічно- травмуючих факторів, наявного тиску, погроз та налаштування дитини матір?ю проти батька, спростування чи підтвердження бажання дитини бачитися з батьком, для встановлення психологічної сумісності дитини з кожним з батьків, визначення можливостей конкретних осіб забезпечити найбільш сприятливе для розвитку дитини виховання, вплив кожного з батьків на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дитини, встановлення психологічного стану дитини ОСОБА_3 , який зі слів матері ніби то заперечує проти участі у вихованні його батьком, для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідно застосування спеціальних знань у галузі психології та дослідження дитини фахівцем психологом, тому є необхідність призначенні в справі судово-психологічної експертизи. Проведення експертизи просить доручити експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» (м. Львів, вул. Кульпарківська, 95).

На проведення експертизи пропонує поставити наступні питання:

1. Яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості батьків, особливості їх виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток, відчуття благополуччя малолітньої дитини ОСОБА_3 ?

2. Чи виявляє дитина, з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально психологічних властивостей, прихильність до батька?

3. Чи є доцільним в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , перебування разом з батьком ОСОБА_1 з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку?

4. Визначити психологічне відношення малолітнього ОСОБА_3 , до батька ОСОБА_1 на час проведення експертного дослідження.

5. Чи існують психологічні перепони у спілкуванні малолітнього ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 ? Якщо так, то які саме?

6. Яким чином індивідуально-психологічні особливості, інтелекту, властивостей емоційно-вольової сфери, спрямованості особистості батька, особливості його виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дитини?

7. Чи наявні будь-які психологічні та емоційні переживання (страхи, фобії, хвилювання) у малолітньої дитини ОСОБА_3 внаслідок спілкування (побачень, зустрічей, розмов) із батьком ОСОБА_1 ?

8. Виходячи з наявного психологічного стану дитини ОСОБА_3 по відношенню до батька ОСОБА_1 , чи можливе їх спілкування, у тому числі, у відсутність матері ОСОБА_2 чи за її присутності?

9. Чи може мати негативний вплив на психоемоційний стан дитини ОСОБА_3 зустрічі із батьком ОСОБА_1 без присутності матері ОСОБА_2 ?

10. Чи має бажання дитина ОСОБА_3 на момент проведення психологічної експертизи бачитися або контактувати у будь-який спосіб із батьком ОСОБА_1 ?

11. Чи бажає дитина перебувати разом з батьком, відповідно до способів участі ним у вихованні дитини, визначених у позовній заяві?

12. Чи впливають умови та способи виховання матері ОСОБА_2 та безпосередньо сама матір ОСОБА_2 на психологічний стан та розвиток малолітньої дитини ОСОБА_3 та зокрема на ставлення ОСОБА_3 до свого батька ОСОБА_1 ?

13. Чи має залежність оцінка сімейної ситуації малолітньою дитиною ОСОБА_3 від впливу з боку матері ОСОБА_2 ?

14. Чи перебуває малолітня дитина ОСОБА_3 під психологічним впливом та тиском своєї матері ОСОБА_2 щодо сприйняття батька ОСОБА_1 зокрема при прийнятті рішення щодо відмови та небажанні спілкування із батьком ОСОБА_1 ?

15. Чи є причинно-наслідковий зв`язок між тривалим проживанням ОСОБА_3 лише із матір`ю ОСОБА_2 та небажанням ОСОБА_3 спілкуватися із батьком ОСОБА_1 ?

16. Чи є можливість при регулярному спілкуванні ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 та проведенні разом часу зокрема без участі у таких зустрічах матері ОСОБА_2 на відновлення між ними довірливих стосунків батька та сина?

3. 07.01.2026 року представниця відповідачки по первісному позову ОСОБА_2 адвокат Федькович Г.В. через систему «Електронний суд» скерувала заперечення на клопотання позивача про призначення експертизи ОСОБА_3 . В якому зазначила, що вони заперечують проти призначення експертизи, оскільки клопотання про призначення судово-психологічної експертизи є необґрунтоване, недоцільне, питання поставлені для вирішення експертом є некоректними та маніпулятивними.

Вказує, що обґрунтування ОСОБА_1 щодо того, що Висновок Галицької районної адміністрації від 15.12.2025 року, яким визнано недоцільним встановлювати час побачень ОСОБА_1 з сином, нібито прийнятий виключно на підставі пояснень матері ОСОБА_4 , не відповідає дійсності. Комісія із питань захисту прав дитини Галицької районної адміністрації детально досліджувала матеріали справи та наявні докази, зокрема які стосуються стану психічного здоров`я дитини. На засіданнях Комісії 27.11.2025 року та 11.12.2025 року члени Комісії заслухали пояснення і матері дитини ОСОБА_5 і ОСОБА_1 . Також вказує, що ОСОБА_1 обґрунтовує клопотання про призначення експертизи тим, що члени комісії не спілкувалися з дитиною, не запитали дитину про ставлення до рідного батька та не були ОСОБА_6 в галузі психології. Зазначає, що син практично не говорить зі сторонніми незнайомими людьми, оскільки це прояви діагностованого йому «селективного мутизму». На засіданні Комісії 27.11.2025 року була присутня психологиня ОСОБА_7 яка детально пояснила присутнім особливості діагнозу «селективний мутизм», особливості поведінки дітей з такими діагнозами та важливість врахування цих особливостей у спілкуванні, недопущення стресових ситуацій та тиску на дитину, що може спричинити погіршення стану дитини. Психологиня пояснила, що для встановлення контакту і стосунку психолога з такою дитиною може знадобитись тривалий час - місяці чи роки, і примушувати дитину говорити з багатьма незнайомими людьми на засіданні Комісії недопустимо, оскільки це занадто високе стресове навантаження при такій хворобі і може мати негативні наслідки.

На засіданні Комісії 02.12.2025 року психологиня теж зазначила недопустимість тиску на дитину та опитування дитини на засіданні Комісії. На засіданні Комісії 02.12.2025 було досліджено відповідь зі школи, де навчається дитина, з якої вбачається, що син боїться батька; висновок лікаря-психіатра з поставленими діагнозами; висновок психолога; лист Центру соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» від 10.03.2025 року, у якому наведена інформація про результати роботи з психологом ОСОБА_5 , дитини ОСОБА_8 та ОСОБА_1 . Зокрема, у листі вказано, що «дитина не йде на контакт, не підтримує зорового контакту, демонструє сильну прив`язаність до матері - без її присутності не включається в жодну діяльність». Вважає, що у матеріалах справи є документи за результатами роботи з дитиною фахівців у галузі психології та психіатрії, які не суперечать один одному, описують психоемоційний стан та поведінку дитини, а на засіданнях Комісії була заслухана думка фахівчинь у галузі психології. Отже, відповідно до норм ч.1 ст.103 ЦПК України не має правових підстав для призначення судово-психологічної експертизи.

Також зазначає, що ОСОБА_1 обгрунтовує клопотання про призначення експертизи також наводячи повний текст характеристики з місця його праці. Вважає, що позитивна характеристика з місця праці жодним чином не спростовує відносини батька до сина.

Доповнює, що призначення експертизи є недоцільним через наявні у справі докази. У матеріалах справи є висновок консультації дитячого психіатра від 17.12.2024 року, висновок психолога від 09.06.2025 року, лист Центру соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» від 10.03.2025 року. Дитячим психіатром діагностовано селективний мутизм, тікозний розлад та формування опозиційно-викличного розладу. Серед основних рекомендацій лікаря було вказано необхідність поведінкового керівництва для батьків та необхідність врахування батьками особливостей дитини. Мати дитини ОСОБА_9 пояснила особливості поведінки та реакцію дитини - вибіркове спілкування з людьми, впертість та неслухняність, бурхливі реакції на крик чи підвищений голос. Висновок психолога та лист «Джерело» підтверджують такі особливою поведінки дитини, та відповідність поставленому діагнозу.

Вказує, що поведення судово-психологічної експертизи у форматі, запропонованому позивачем, є протипоказаним для дитини з такими діагнозами з причин: порушення стабільного середовища дитини, неможливості отримання достовірних результатів, ігнорування медичних рекомендацій для дитини та можливість завдання шкоди психічному здоров`ю дитини, ризик повторної травматизації дитини.

Також доповнює, що аналіз запропонованих позивачем питань експертизи свідчить про їх системну упередженість, маніпулятивність, повторюваність та спрямованість виключно на звинувачення матері при повному ігноруванні фактів насильства з боку батька. З 16 запропонованих питань більшість звинувачують або підозрюють матір у негативному впливі на дитину. Позивач формулює питання таким чином, ніби єдиною можливою причиною небажання дитини спілкуватися з батьком є вплив матері. При цьому відсутні питання які стосуються впливу насильства батька на психологічний стан дитини, чи є страх дитини перед батьком обґрунтованим, як фізичне і психологічне насильство батька вплинуло на дитину. Питання 12-15 прямо звинувачують матір у психологічному впливі та тиску на дитину, що є необґрунтованим, образливим та не підтвердженим жодними доказами. Ці питання не мають на меті з`ясування об`єктивних обставин, а спрямовані на формування негативного образу матері. Деякі питання містять навідні питання, які містять необгрунтовані твердження та подвійну навідність - презюмують негативний вплив матері на дитину та одразу пов`язують цей вплив зі ставленням до батька.

Також зазначає, що позивач неодноразово ставить ті самі питання у різних формулюваннях, що свідчить про спробу маніпулювати експертом та отримати потрібну відповідь шляхом багаторазового повторення. Вважає, що запропоновані позивачем питання експертизи не відповідають вимогам об`єктивності, нейтральності та науковості.

Вкажає, що проведення судово-психологічної експертизи у запропонованому форматі суперечить найкращим інтересам дитини та може завдати їй значної психологічної шкоди.

Вказує, що враховуючи позицію Верховного Суду (Постанова від 04.09.2019 № 753/15274/16-Ц,) щодо відмови у призначенні судово-психологічної експертизи у справі про визначення місця проживання дитини у зв?язку з недоцільністю її проведення через наявні у справі докази, а також у зв`язку із необґрунтованістю (Постанова від 03.11.2021 №205/1621/18) клопотання ОСОБА_10 задоволенню не підлягає.

Посилаючись на те, що клопотання ОСОБА_10 про призначення експертизи є необгрунтованим, не відповідає вимогам ч.1. ст.103 ЦПК України, просить відмовити у його задоволенні.

4. Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 адвокат Сторонський І.О. через систему «Електронний суд» 12.01.2026 року подав додаткові пояснення щодо заперечень сторони представника відповідача за первісним позовом про призначення судово-психологічної експертизи.

Вказує, що однією із ключових позицій матері дитини зазначеному у запереченні є те, що проведення судово-психологічної експертизи нібито створить стрес для дитини та може погіршити її психічний стан. Вважає, що вказане не відповідає дійсності адже Відповідач не надала жодного медичного висновку, який би прямо забороняв психологічне обстеження дитини, встановлював ризик погіршення стану саме від експертизи. При цьому, медичні рекомендації психологів щодо дитини про які зазначала Відповідач про так зване «стабільне середовище» не містять заборони будь-яких контактів із фахівцями-психологами, проведення оцінки емоційного стану дитини. Зазначає, що судово-психологічна експертиза проводиться з урахуванням віку та стану здоров`я, не є допитом та не передбачає психотравмуючих методів для дитини. А тому, вважає,що твердження матері про «шкоду експертизи» є припущенням, оціночним судженням і не підтверджене жодними доказами.

Також вказує, що суд не має спеціальних знань у галузі дитячої психології, щоб самостійно оцінювати вплив батька на дитину та визначати можливі ризики чи шкоду. Саме наявність психологічних особливостей дитини унеможливлює будь- які поверхреві висновки та вимагає фахового дослідження, а не припущень одного з батьків. Як наслідок відмова суду від проведення експертизи у справі фактично означає подальше прийняття рішення, яке виключно базується на підставі слів матері, а отже ігнорування принципу об`єктивності, що прямо суперечить ст. 103 ЦПК України.

Також доповнює, що у запереченнях щодо призначення у справі експертизи сторона Відповідача посилається на те, що експертиза ніби то суперечить найкращим інтересам дитини. Таке твердження вважає повністю маніпулятивним адже найкращі інтереси дитини не визначаються суб`єктивною позицією матері та не можуть зводитися до повної ізоляції дитини від батька.

Вважає, що саме експертиза є єдиним способом з`ясувати, що дійсно відповідає інтересам дитини. Окрім цього, твердження сторони Відповідача висловлені у своїх запереченнях про насильство з боку батька по відношенню до дитини не підтверджені жодним рішенням суду. Позиція матері є такою, що експертиза нібито «ігнорує реальні факти насильства з боку батька». В матеріалах цивільної справи відсутні будь-які обвинувальні вироки відносно батька, судові рішення про домашнє насильство, обмежувальні приписи. Жоден компетентний орган не встановив факту насильства. А отже посилання матері на непідтверджені обвинувачення порушують презумпцію невинуватості, не можуть бути підставою для обмеження батьківських прав Позивача ОСОБА_1 .

Натомість судово-психологічна експертиза дозволить об`єктивно оцінити психологічний стан дитини, вплив на дитину кожного з батьків, наявність чи відсутність загрози. Твердження сторони Відповідача викладені у запереченнях, що Орган опіки і піклування надав висновок, який констатує небажання дитини зустрічатися з батьком є неспроможні, адже ніякий висновок не замінює судово-психологічну експертизу. Висновок органу опіки має суто рекомендаційний характер, не є доказом із наперед встановленою силою. При цьому такий Висновок був складений без опитування дитини та виключно зі слів матері, а орган опіки не є спеціалізованою експертною установою не маючи повноважень встановлювати будь-які психологічні ризики. Вважає, що відмова матері від проведення судово-психологійної експертизи свідчить про її зацікавленість та процесуальне зловживання, адже якщо твердження матері відповідають дійсності експертиза їх підтвердить. Активне заперечення матері проти експертизи свідчить про страх об`єктивної перевірки і є спробою приховати реальний стан речей.

Вважає, що без призначення у цивільній справі судово-психологічної експертизи суд позбавлений можливості ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Адже без спеціального дослідження суд не може встановити реальну волю дитини, визначити ступінь впливу на дитину кожного з батьків, перевірити твердження матері про шкоду від спілкування з батьком.

Вказує, що заперечення відповідача, щодо відсутності підстав для проведення у справі судово-психологічної експертизи є необгрунтованими, маніпулятивними та такими, що спрямовані на штучне відчуження дитини від батька, а тому просить призначити у цивільній справі судово-психологічну експертизу

ІІ. Позиція учасників справи

5. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) в судове засідання не з`явився. В судовому засіданні його представник адвокат Сторонський І.О., вказав, що не заперечує щодо розгляду клопотання про призначення експертизи без участі позивача.

Заперечив проти клопотання сторони відповідача за первісним позовом про відкладення судового засідання. Клопотання про призначення експертизи підтримав повністю, надав пояснення аналогічні викладеним у поданому клопотанні.

6. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не з`явилися.

Представник ОСОБА_2 адвокат Федькович Г.В. подала клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням у відпустці як головного юрисконсульта ГО «Центр «Жіночі перспективи».

Суд протокольною ухвалою відмовив представниці відповідачки у задоволенні клопотання про відкладення судового засідання.

Суд вважає, що неявка сторони первісного відповідача не перешкоджає розгляду клопотання позивача про призначення експертизи, оскільки відповідачка та її представник обізнані із його змістом та висловили позицію щодо вказаного клопотання.

7. Представник третьої особи за первісним та зустрічним позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення судового засідання не надходило.

III. Обставини справи, встановлені Судом

8. Ухвалою судді Галицького районного суду м.Львова від 03.04.2025 року дана справа відповідно до ст.31 ЦПК України передана за підсудністю на розгляд до Мостиського районного суду Львівської області, яка надійшла до суду 15.05.2025 та ухвалою від 16.05.2025 позовну заяву ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною було прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, призначено підготовче судове засідання.

9. Ухвалою суду від 17.09.2025 прийнято до спільного розгляду заяву адвоката Сторонського Івана Олександровича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , про збільшення позовних вимог, постановлено в подальшому розглядати справу з урахуванням заяви збільшення позовних вимог

10. Згідно ухвали суду від 17.09.2025 суд постановив прийняти зустрічну позовну заяву відповідача ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради про встановлення часу побачень з дитиною до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування в особі Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

11. Ухвалою суду від 03.11.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачки (позивачки за зустрічним позовом) ОСОБА_2 адвокатки Федькович Г.В. про надання позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) відповідей на питання у формі заяви свідка.

12. Ухвалою суду від 03.11.2025 зобов`язано орган опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради - надати письмовий висновок щодо вирішення спору, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

13. 18.12.2025 року від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) -адвоката Сторонського І.О. надійшло клопотання про призначення судово-психологічної експертизи із переліком запропонованих позивачем питань.

07.01.2026 року від представника відповідачки по первісному позову (позивачки за зустрічним позовом) були подані заперечення на клопотання про призначення експертизи.

12.01.2026 року від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) -адвоката Сторонського І.О. надійшли додаткові пояснення щодо заперечень сторони представника відповідача за первісним позовом про призначення судово-психологічної експертизи.

14. Крім того, до матеріалів справи відповідачкою долучена копія консультації психолога ОСОБА_11 від 09.06.2025 року відносно дитини ОСОБА_3 .

Також, до матеріалів справи долучена копія консультації дитячого психіатра, психотерапевта Центру здоров`я та Розвитку «Коло сім`ї» Л.Підлісецької від 17.12.2024 відносно дитини ОСОБА_3 .

Зазначені консультації надані за результатами роботи з дитиною фахівців у галузі психології, які не суперечать один одному, описують психоемоційний стан дитини.

IV. Застосоване Судом законодавство

15. Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

16. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

17. Положеннями статті 189 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі й закінчується закриттям підготовчого засідання.

18. Відповідно до п.8 ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

19. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового слідства чи суду.

20. Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно із ч. 5 ст. 103 ЦПК України, учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

21. Статтею 105 ЦПК України передбачено, що призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами.

Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:

1) характер і ступінь ушкодження здоров`я;

2) психічний стан особи;

3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

22. Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

23. З точки зору закону підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, які потребують спеціальних знань, тобто тих, які виходять за межі знань осіб, які беруть участь у справі, та судді, котрий розглядає справу.

24. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

25. У відповідності до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», неприпустимо призначати експертизу у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

26. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За ч.1ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

27. За принциповими положеннями ст.12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

28. Нормами ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

V. Висновки Суду

29. Встановлено, що в даній справі, позивач (батько дитини) у позовній заяві просить усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини, визначити способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Водночас, відповідачка (мати дитини) подала зустрічну позовну заяву, в якій просить визначити встановити час побачень батька з дитиною.

Між сторонами виник спір з приводу участі у спілкуванні та вихованні дитини їхньої спільної дитини ОСОБА_3 .

30. Із змісту клопотання позивача за первісним позовом про призначення психологічної експертизи дитині встановлено, що призначення даної експертизи позивач обґрунтовує необхідністю визначення найкращих інтересів малолітньої дитини - ОСОБА_3 , які вважає Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради взагалі не визначалися, її стабільного, гармонійного та нормального розвитку, а також уникнення будь-яких психологічно-травмуючих факторів, наявного тиску, погроз та налаштування дитини матір?ю проти батька, спростування чи підтвердження бажання дитини бачитися з батьком, для встановлення психологічної сумісності дитини з кожним з батьків, визначення можливостей конкретних осіб забезпечити найбільш сприятливе для розвитку дитини виховання, вплив кожного з батьків на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дитини, встановлення психологічного стану дитини ОСОБА_3 , який зі слів матері ніби то заперечує проти участі у вихованні його батьком, для з`ясування обставин, що мають значення для справи.

31. Як вбачається з матеріалів справи, в ході підготовки та складання висновку органу опіки та піклування, досліджувались матеріали справи та наявні докази, зокрема, які стосуються стану психічного здоров`я дитини, на засіданнях Комісії члени Комісії заслухали пояснення матері дитини ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , психолога.

32. Суд враховує і те, що до матеріалів справи відповідачкою долучена копія консультації психолога ОСОБА_11 від 09.06.2025 року відносно дитини ОСОБА_3 , а також копія консультації дитячого психіатра, психотерапевта Центру здоров`я та Розвитку «Коло сім`ї» Л.Підлісецької від 17.12.2024 відносно дитини ОСОБА_3 , які надані за результатами роботи з дитиною фахівців у галузі психології, не є суперечливими та описують психоемоційний стан дитини.

Тому вважаю, що призначення судової психологічної експертизи є недоцільним, у зв`язку з відсутністю необхідності у її проведення через наявні у справі докази.

Даний висновок суду узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у Постанові № 753/15274/16-ц від 04 вересня 2019 року.

33. Крім зазначеного, суд звертає увагу, на те що відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Згідно з пунктом 7 частини другої статті 129 Конституції України розумні строки розгляду справи є однією з основних засад судочинства.

34. Відповідно до пункту 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд: зокрема вирішує клопотання про призначення експертиз.

Відповідно до положень частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

35. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 16.05.2025 було відкрито провадження у справі, 03.11.2025 підготовче судове засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті, у зв`язку з чим, на думку суду, для позивача було достатньо часу для подання необхідних доказів та клопотань по справі.

36. Суд також зазначає, що позивач за первісним позовом та його представник були присутні на підготовчому судовому засіданні 03.11.2025 та не заперечували проти закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду.

Таким чином, строк в межах якого може бути подано клопотання про призначення експертизи сплив, оскільки клопотання про призначення експертизи подано до суду після закінчення підготовчого провадження, представник позивача клопотання про поновлення строку для подачі клопотання та повернення до стадії підготовчого судового засідання не подав.

37. Також судом враховується те, що проведення експертизи є процесуальною дією, що потребує тривалого часу, що призведе до порушення завдань цивільного судочинства та його засад, зокрема щодо дотримання розумних строків розгляду справи судом та є процесуально недоцільним.

38. Враховуючи наведені мотиви та, оскільки, клопотання заявлено лише однією стороною, а питання запропоновані позивачем у первісному позові (відповідачем у зустрічному) не стосуються встановлення: 1) характеру і ступеня ушкодження здоров`я; 2) психічного стану особи; 3) віку особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати; крім цього, в матеріалах справи містяться констультації психологів щодо дитини, а тому Суд вважає, що підстави для призначення експертизи відсутні.

39. Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. По справі судом зазначених умов призначення експертизи не встановлено.

40. З огляду на викладене вище, призначення судово-психологічної експертизи за клопотанням позивача не є обов`язковим для суду, а тому враховуючи змагальність цивільного процесу, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про призначення експертизи дитини.

41. Крім цього, призначення такої експертизи призведе до затягування розгляду справи, що є не припустимим, оскільки позов стосується малолітньої дитини. Також суд звертає увагу на те, що позивач просить призначити психологічну експертизу дитині, яка проводиться згідно ухвали суду визначеними експертами психологічного закладу, що може негативно позначитися на психологічному стані малолітньої дитини, якому на даний час 9 років.

42. Проаналізувавши доводи ініціатора клопотання, розглянувши письмові заперечення представника відповідачки за первісним позовом (позивачки за зустрічним позовом), перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи для визначення психоемоційного стану малолітній дитині, слід відмовити, з врахуванням того, що стороною позивача не доведено необхідності проведення такої експертизи.

Керуючись ст.ст. 103, 105, 161, 197 ЦПК України, Суд,

постановив:

1. В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сторонського Івана Олександровича про призначення судово-психологічної експертизи у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування в особі Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради про встановлення часу побачень з дитиною відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею і окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 21.01.2026.

Суддя Світлана ГІРЯК