Справа № 301/2029/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" січня 2026 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Даруда І.А., при секретарі Сатін Н.М., за участі позивача ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , де третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Орган опіки та піклування Білківської сільської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

До провадження судді Іршавського районного суду Закарпатської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , де третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Орган опіки та піклування Білківської сільської ради про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона ОСОБА_1 (до заміжжя ОСОБА_4 ), є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина народилася внаслідок позашлюбних відносин із громадянином російської федерації ОСОБА_3 . Його батьківство встановлено офіційно, що підтверджується відповідним актовим записом органу державної реєстрації актів цивільного стану та свідоцтвом про народження дитини, у якому відповідач зазначений як батько.

У період з 2007 по 2010 рік позивач перебувала з відповідачем у фактичних сімейних відносинах без державної реєстрації шлюбу. Сторони спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільний побут, готувалися до народження дитини, планували спільне виховання доньки. Однак одразу після народження дитини відповідач повністю втратив інтерес до сімейного життя, самоусунувся від будь-якої відповідальності, і фактично їхні відносини припинилися.

З моменту народження доньки й по теперішній час відповідач жодного разу не проявив ініціативи у виконанні своїх батьківських обов`язків. Він повністю відсторонився від участі у її вихованні, не спілкується з нею, не підтримує жодного емоційного чи психологічного зв`язку. Не бере участі в прийнятті будь-яких рішень, пов`язаних із її життям лікуванням, навчанням, дозвіллям, вихованням. Відсутня будь-яка матеріальна допомога. Жодного разу не було спроб надіслати навіть найменший подарунок, одяг, продукти чи вітання. Його байдужість є повною, триває вже понад 14 років і є усвідомленою.

Останній контакт між відповідачем і дитиною мав місце наприкінці 2010 року, коли вона була ще зовсім маленькою і навіть не могла усвідомити, хто перед нею. Відтоді відповідач остаточно зник із їхнього життя: не телефонує, не пише, не намагається побачити чи почути дитину. Його місце проживання та контактні дані позивачу невідомі, зв`язок відсутній. Ні позивач, ні їхня спільна донька не мають жодної змоги залучити його до процесу виховання, оскільки він самостійно обрав шлях повної ізоляції.

Протягом усього життя доньки позивач самостійно забезпечує всі її потреби матеріальні, побутові, освітні, медичні та емоційні. Виховує її одна, без сторонньої допомоги. Забезпечує харчування, одяг, ліки, оплату навчання, побутові умови, психологічну підтримку, розвиває її інтереси, займається вихованням, формує світогляд. Дитина ніколи не бачила участі батька в її житті і не має з ним жодного емоційного зв`язку.

Відсутність участі відповідача у житті дитини є не випадковою, не наслідком тимчасових труднощів чи об`єктивних життєвих обставин, а сталою, системною та свідомою формою ухилення від виконання батьківських обов`язків. Поведінка відповідача протягом усього життя дитини свідчить про повне ігнорування не лише обов`язків батька, а й базових людських засад турботи, підтримки й зацікавленості у долі власної доньки.

Він цілеспрямовано дистанціювався від доньки ще в ранньому віці, не виявляв жодного бажання брати участь у її розвитку, не налагодив бодай мінімального контакту, не намагався відновити зв`язок упродовж понад 14 років, незважаючи на відсутність перешкод зі сторони позивача чи будь-яких юридичних заборон. Така тривала пасивність з його боку є беззаперечним свідченням того, що його позиція є усвідомленою, остаточною та не підлягає змінам.

Таким чином, поведінка відповідача не лише не відповідає статусу батька, а й прямо суперечить інтересам дитини, що потребує стабільного емоційного, морального та соціального захисту. Подальше формальне збереження за ним статусу батька не має жодних правових чи фактичних підстав і лише шкодить інтересам дитини.

Вказані обставини позивач стверджує належними та допустимими письмовими доказами, які додаються до матеріалів справи.

Так, згідно з довідкою виданої головою Білківської сільської ради від 15.07.2025 року за вих. № 591 донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до характеристики, наданої адміністрацією навчального закладу, який відвідувала ОСОБА_5 в період з 2015 року по 2019 рік, позивач належним чином виконувала свої обов`язки щодо виховання доньки: регулярно цікавилася її успіхами, здоров`ям, потребами та поведінкою, систематично супроводжувала її до закладу освіти і вчасно забирала, активно брала участь у батьківських зборах та виховних заходах, що свідчить про мою активну зацікавленість у її розвитку.

Також позивач неухильно забезпечує протягом усього часу медичне обслуговування доньки систематично звертається з нею до сімейного лікаря для лікування захворювань, проходження профілактичних оглядів, вакцинації та інших необхідних процедур. Ці факти підтверджує відповідна довідка, видана сімейними лікарями амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Білки.

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , які є сусідами позивача, ОСОБА_1 особисто здійснює догляд, утримання та виховання доньки. Свідки підтверджують, що відповідач ОСОБА_3 не проживає з дитиною, не навідується, не забезпечує її матеріально та жодним чином не бере участі у її вихованні з моменту залишення сім`ї наприкінці 2010 року.

На теперішній час між позивачем ОСОБА_1 та неповнолітньою донькою ОСОБА_5 склалися стабільні, довірливі, теплі й емоційно близькі стосунки, засновані на взаємній повазі, турботі та сильній психологічній прив`язаності. Позивач щоденно приділяє доньці максимум уваги, забезпечує її всебічний розвиток фізичний, емоційний, інтелектуальний, і створює належні умови для безпечного, комфортного проживання, виховання, навчання та дозвілля. Донька відчуває себе захищеною, отримує від позивача постійну моральну, психологічну та матеріальну підтримку, а також належний догляд, медичне обслуговування й повноцінне виховання.

Натомість відповідач демонструє повну байдужість до життя власної дитини. Він не проявляє жодного інтересу до її здоров`я, добробуту чи емоційного стану, не підтримує з нею жодного контакту, не забезпечує матеріально та не бере участі у виховному процесі. У його поведінці відсутні навіть елементарні ознаки батьківської участі або відповідальності.

На думку позивача, наведені обставини беззаперечно свідчать про фактичне самоусунення відповідача від виконання обов`язків батька. Така його поведінка є несумісною з принципом забезпечення найкращих інтересів дитини та суперечить обов`язкам, покладеним на нього законом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила такі задовольнити та позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_5 ..

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, просив такий задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду, відзиву чи заперечень на позовну заяву не надав.

Представник третьої особи Орган опіки і піклування Білківської сільської ради в судове засідання не з`явився, натомість подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи без участі представника.(а.с. 70)

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи та всебічно й у повному обсязі оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України).

Під час судового засідання судом було встановлено, що у період з 2007 по 2010 рік позивач ОСОБА_1 перебувала з відповідачем ОСОБА_3 у фактичних сімейних відносинах без державної реєстрації шлюбу. Сторони спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільний побут.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача та відповідача народилася донька, ОСОБА_8 , що стверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

Судом встановлено, що фактичні шлюбні стосунки з відповідачем ОСОБА_3 було припинено, після народження дитини відповідач повністю втратив інтерес до сімейного життя, самоусунувся від будь-якої відповідальності, і фактично їхні відносини припинилися.

З моменту народження доньки й по теперішній час відповідач жодного разу не проявив ініціативи у виконанні своїх батьківських обов`язків. Він повністю відсторонився від участі у її вихованні, не спілкується з нею, не підтримує жодного емоційного чи психологічного зв`язку. Не бере участі в прийнятті будь-яких рішень, пов`язаних із її життям лікуванням, навчанням, дозвіллям, вихованням. Відсутня будь-яка матеріальна допомога. Його байдужість є повною, триває вже понад 14 років і є усвідомленою.

Протягом усього життя доньки позивач самостійно забезпечує всі її потреби матеріальні, побутові, освітні, медичні та емоційні. Виховує її одна, без сторонньої допомоги. Забезпечує харчування, одяг, ліки, оплату навчання, побутові умови, психологічну підтримку, розвиває її інтереси, займається вихованням, формує світогляд. Дитина ніколи не бачила участі батька в її житті і не має з ним жодного емоційного зв`язку.

Вказані обставини підтверджуються

Так, зокрема згідно довідки, що видана виконавчим комітетом Білківської сільської ради за №591 від 15.07.2025, позивач ОСОБА_1 проживає разом з донькою ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , донька знаходиться на повному утриманні позивача. (а.с. 17).

Згідно довідки, що видана виконавчим комітетом Білківської сільської ради за №593 від 15.07.2025, громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 у період з 2007 по 2010 рік проживала у цивільному шлюбі з громадянином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з яким мають спільну дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зі слів ОСОБА_1 її колишній співмешканець ОСОБА_3 з 2011 року разом з нею не проживає. Місце його фактичного проживання їй не відомо. Сільська рада також не володіє інформацією щодо можливого місця проживання ОСОБА_3 .(а.с. 18)

Згідно довідки, що видана сімейним лікарем «Амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Луково», законним представником неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_1 ,у правовідносинах з лікарем АЗПСМ с Лукова,що надає первинну медичну допомогу виступає її мати- ОСОБА_1 . До лікаря закладу за наданням медичних послуг з приводу консультування, обстеження та лікування ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,її батько ніколи не звертався. Всі послуги по наданню первинної медичної допомоги дитині отримувала мама.(а.с. 19)

Відповідно до характеристики, наданої адміністрацією навчального закладу Білківської ЗОШ І-ІІІ ст. Іршавської районної ради від 24.07.2025 року, ОСОБА_5 в період з 2015 року по 2019 рік, відвідувала даний навчальний заклад, позивач ОСОБА_1 належним чином виконувала свої обов`язки щодо виховання доньки: регулярно цікавилася її успіхами, здоров`ям, потребами та поведінкою, систематично супроводжувала її до закладу освіти і вчасно забирала, активно брала участь у батьківських зборах та виховних заходах, що свідчить про мою активну зацікавленість у її розвитку.(а.с. 21)

Згідно наданого акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 від 14.08.2025 року складеного комісією складі начальника Служби у справах дітей Білківської сільської ради та головного спеціаліста Служби у справах дітей Білківської сільської ради , суд дослідив, що дійсно ОСОБА_1 проживає у власному будинку з своєю донькою ОСОБА_5 та іншими членами сім`ї. Умови проживання задовільні. Також, в ході індивідуальної бесіди з неповнолітньою ОСОБА_5 , комісією було встановлено, що така з батьком ОСОБА_3 не спілкується та бажання спілкуватися не має, також неповнолітня поділилася бажанням змінити прізвище та заявила, що підтримує матір у бажанні позбавити її батька батьківських прав, щодо неї.(а.с. 70-72)

Також, під час судового засідання, за клопотанням представника позивача, судом також було допитано свідків ОСОБА_7 , та свідка ОСОБА_9 та заслухано думку неповнолітньої ОСОБА_5 в інтересах якої вирішується позовна заява .

Так, свідок ОСОБА_7 , під час судового засідання пояснила, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_1 та знає таку з дитинства , зазначила, що позивач та відповідач проживали в цивільному шлюбі з 2007 по 2010 рр., місцезнаходження відповідача їй не відомо. Також, суду показала, що наскільки їй відомо, відповідач ОСОБА_3 доньці ОСОБА_5 матеріально не допомагає та не спілкується з нею.

В свою чергу, свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_1 та була вчителем неповнолітньої ОСОБА_5 в навчальному закладі Білківської ЗОШ І-ІІІ ст. Іршавської районної ради, зазначила, що наскільки їй відомо, батько ніколи не займався вихованням доньки, після народження доньки ОСОБА_3 зник, його місцезнаходження їй невідоме. Чи допомагає матеріально ОСОБА_3 неповнолітній ОСОБА_5 свідку невідомо.

Неповнолітня ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснила, що з батьком ОСОБА_3 вона не спілкується, з народження його не бачила, жодної допомоги батько їй не надає та не цікавиться її життям. Місце перебування батька їй не відоме.

Також, судом було досліджено висновок органу опіки та піклування Білківської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав, згідно якого комісія органу опіки та піклування Білківської сільської ради зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно його доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 60-61) Даний висновок було взяти судом до уваги при ухваленні рішення.

Будь-яких доказів щодо безпідставності позовних вимог та доказів своєї участі у вихованні дитини відповідач ОСОБА_3 суду не надав.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України).

Згідно з положеннями статті 150 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 участі в утриманні дитини та її вихованні не бере, не цікавиться станом здоров`я, навчанням та фізичним розвитком, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною, матеріально її не забезпечує, що свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Таким чином, проаналізувавши всі обставини справи в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач участі у вихованні дітей не бере, що підтверджується доказами, які були долучені до матеріалів справи, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування Білківської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно його доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат; п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі ст. ст. 121, 164, 166 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 11, 57, 60, 88, 212-215, 224-228, 231, 233, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , де третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Орган опіки та піклування Білківської сільської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина росії, батьківських прав відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) в твердій грошовій сумі, розмір якої становить 2800 грн. (дві тисячі вісімсот гривень), щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду 01.08.2025 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суму судового збору в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 23.01.2026 року.

Суддя: І.А. Даруда