Справа № 361/9986/25 Провадження № 2/358/145/26
22 січня 2026 року м. Богуслав
Богуславський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Тітова М.Б.
за участю секретаря судового засідання Зеленько О.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача ТОВ «Брайт Інвестмент» Кириченко О.М. звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №0243/980/031536348/1 від 15.05.2018 року у розмірі 28 170,51 грн. та судові витрати.
В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 15.15.2018 року між АТ "ОТП Банк" (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0243/980/031536348/1, за умовами якого відповідачці було надано споживчий кредит, а вона у свою чергу зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, визначені кредитним договором, однак відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість.
24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір факторингу №24/03/23, згідно з яким первісний кредитор АТ «ОТП БАНК» відступило на користь нового кредитора ТОВ «Брайт Інвестмент» право вимоги за вищевказаним кредитним договором на суму 28 170,51 грн., з яких 16 000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту та 12 170,51 грн. заборгованість по відсотках.
Оскільки у добровільному порядку відповідачка не погашає заборгованість, представник просить стягнути дану суму на користь позивача у судовому порядку.
Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області В.О. Василишин від 27 серпня 2025 року позовну заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю до Богуславського районного суду Київської області.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Богуславського районного суду Київської області від 23 вересня 2025 року, справу передано на розгляд судді М.Б. Тітову.
Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області М.Б. Тітова від 3 жовтня 2025 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
У судове засідання представник позивача Кириченко О.М. не з`явилася, про час, день та місце розгляду повідомлена належним чином, у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, у якій просить позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час, день та місце розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив на позовну заяву також не подала.
Згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру №1705419 від 27.08.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.110).
Як вбачається із матеріалів справи, вся поштова кореспонденція направлялася відповідачці саме за цією адресою. Так, копія ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2025 року була отримана особисто ОСОБА_1 06.09.2025 року, про що свідчить її підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 115).
Зважаючи на вищевикладене, суд робить висновок, що відповідачка ОСОБА_1 належним чином обізнана про відкрите провадження у справі про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором і необхідність участі у судовому розгляді.
Подальші судові повістки про виклик у судові засідання, призначені на 28.10.2025 року 16.12.2025 року та 22.01.2026, були повернуті до суду без вручення із відміткою «Адресат відсутній».
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, а її неявка до суду є свідомою та без поважних причин.
Відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, відзив до суду не подала, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що відповідачкою 15.05.2018 року було підписано заяву фізичної особи на встановлення кредитної лінії/зміну розміру кредитної лінії у розмірі 3000,00 грн. (44-46).
15 травня 2018 року між АТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 було підписано заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» №0243/980/031536348/1, яка є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та Правил користування карткою, Інформаційного листка, Тарифів банку, Тарифного пакету, приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті банку (а.с.40-41).
У результаті відповідачці було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 та видано емітовану картку на її ім`я № НОМЕР_2 , що підтверджується особистим підписом на розписці про отримання картки (а.с.50).
З виписки з рахунка приватного клієнта № 0243/980/031536348/1 за розрахунковий період з 15.05.2018 по 24.03.2023, наданого АТ "ОТП БАНК", вбачається, що відповідачкою здійснювалося активне використання кредитних коштів, деякий час здійснювалось часткове погашення кредитної заборгованості (а.с. 18-28).
24 березня 2023 року між АТ "ОТП Банк" та ТОВ "Брайт Інвестмент" було укладено договір факторингу № 24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., та зареєстровано в реєстрі за № 265 (а.с. 51-60).
Відповідно до умов цього договору, позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками, зазначеними у реєстрі боржників (додаток №1 до договору), зокрема і за договором №0243/980/031536348/1 від 15.05.2018 року, укладеним між АТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 (а.с.61).
Даний факт підтверджується копією договору факторингу № 24/03/23, копією витягу з додатку №1 до договору факторингу №24/03/23, укладеного 24 березня 2023 року, копією акту приймання-передачі реєстру боржників №1 до договору факторингу, копією платіжної інструкції №46 від 24/03/2023 року на суму 7 155 000,00 грн., (а.с. 14, 67).
Станом на день відступлення права вимоги загальний розмір заборгованості відповідачки становив 28 170,51 грн., з яких тіло кредиту 16 000, 00 грн. та борг по відсотках 12 170,51 грн., кількість днів прострочення 527 (а.с. 33).
ТОВ «Брайт Інвестмент" на поштову адресу боржника 15.07.2025 року було направлено повідомлення про відступлення права вимоги та зміну кредитора, і досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, дострокове повернення кредиту на підставі ст.ст. 530, 512, 516 ЦК України, запропоновано погасити заборгованість, яка станом на 14.07.2025 року становить 28 170,51 грн. шляхом перерахування коштів на вказаний у вимозі рахунок протягом 30 днів з дня отримання вимоги (а.с. 17, 62-63).
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу.
Зобов`язання, згідно зі ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Проаналізувавши всі наявні у справі докази, суд робить висновок, що 15.05.2018 року виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачкою у зв`язку з підписанням заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», у результаті чого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі.
ТОВ «Брайт Інвестмент» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до ОСОБА_1 і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів.
На час розгляду справи відповідачкою не надано даних, що свідчать про добровільне погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Жодних доказів на спростування вимог позивача ОСОБА_1 суду не надала, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідачки приймається судом як достовірний. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачки від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Брайт Інвестмент» про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним.
Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Судом встановлено, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. підтверджуються матеріалами справи, а саме:
- договором №43115064 від 01.07.2025 про надання правової допомоги, укладеним між Адвокатським бюро «Ольги Клещ» та ТОВ «Брайт Інвестмент» (а.с.35-39);
- актом №2043/980/031536348/1 про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 20.08.2025, із якого вбачається, що Адвокатським бюро «Ольги Клещ» було надано правничу допомогу ТОВ «Брайт Інвестмент», а саме правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів 1,5 години на загальну суму 1500,00 грн., складання позовної заяви 3 години на загальну суму 3000,00 грн. та формування додатків до позовної заяви 0,5 години на загальну суму 500,00 грн. (а.с.16);
- детальним описом робіт (наданих послуг) згідно договору про надання правової допомоги №43115064 від 01.07.2025 та додаткової угоди до нього (а.с.34);
- платіжною інструкцією №1221 від 13.08.2025 року, із якої вбачається, що ТОВ «Брайт Інвестмент» було перераховано грошові кошти у сумі 5000,00 грн. на рахунок Адвокатського бюро «Ольги Клещ» згідно акту №0243/980/031536348/1 про підтвердження факту надання правничої допомоги до договору №43115064 від 01.07.2025 (а.с. 66);
- копією свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю адвоката Клещ Ольги Валентинівни (а.с.92).
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі повністю доведений та підтверджений належними доказами, а тому підлягає стягненню з відповідакиа у повному розмірі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Оскільки позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції №920 від 13.08.2025 року, суд вважає за необхідне стягнути цю суму з відповідачки на користь позивача.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 133, 141, 158, 259, 263-265, 280,354 ЦПК України, 525, 526, 625, 626,629, 63, 633, 1054 ЦК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: суддя М. Б. Тітов