Справа № 382/1104/25
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2200/2026
Головуючий у суді першої інстанції: Кисіль О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Яготинського районного суду Київської області від 16 липня 2025 року, ухвалене у м. Яготин у складі судді Кисіль О.А., повний текст якого складено 30 липня 2025 року, у справі № 382/1104/25 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 рокуАкціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначало, що 30 жовтня 2017 року між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630773301, відповідно до якого АТ «Альфа Банк» надало ОСОБА_1 кредит, а ОСОБА_1 зобов`язався в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Посилаючись на те, що ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання, АТ «Сенс Банк» просило стягнути заборгованість, яка відповідно до наданого ним розрахунку станом на 08 квітня 2025 року становить 97 420,61 грн., з яких 56 602,19 грн. - прострочене тіло кредиту, 30 516,12 грн. - відсотки за користування кредитом, 9 735,68 грн. - тіло кредиту, 566,62 грн. - відсотки за прострочене тіло кредиту.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 16 липня 2025 року позов АТ «Сенс Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» 97 420,61 грн. заборгованості за кредитним договором, а також 2 422,40 грн. судових витрат, сплачених позивачем.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду,адвокат Зачепіло З.Я., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в позові АТ «Сенс Банк».Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що АТ «Сенс Банк» у позовній заяві не зазначено всіх обставин справи, а саме, періоду, за який були нараховані відсотки за користування кредитом, точної суми тіла кредиту, що підлягає поверненню. Згідно доданого до позову розрахунку позивач просив стягнути окремо заборгованість по тілу кредиту, а окремо - по простроченому тілу кредиту. АТ «Сенс Банк» не довело факту порушення договірних зобов`язань, а лише констатувало їх наявність. Також, суд першої інстанції не врахував того, що з метою полегшення ситуації для позичальників на час війни було прийнято Закон України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким звільнено позичальника від відповідальності у разі прострочення виконання зобов`язань за споживчим кредитом. Крім того, зазначає, що АТ «Сенс Банк» неодноразово збільшувало кредитний ліміт, що призводило до збільшення відсотків за користування кредитом. В договорі зазначено строк дії картки, на яку встановлено кредитний ліміт, протягом трьох років. А відтак, позивач не мав права нараховувати відсотки після 2020 року.

В судовому засіданні адвокат Альховська І.Б., яка діє в інтересах АТ «Сенс Банк», проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 30 жовтня 2017 року між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630773301, відповідно до якого АТ «Альфа Банк» надало ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитної лінії з лімітом у розмірі 200 000 грн., а ОСОБА_1 зобов`язався в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, за фіксованою процентною ставкою за користування коштами кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою в розмірі 39,99 % річних, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».

Відповідно до розрахунку АТ «Сенс Банк» ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 08 квітня 2025 року становить 97 420,61 грн., з яких 56 602,19 грн. - прострочене тіло кредиту, 30 516,12 грн. - відсотки за користування кредитом, 9 735,68 грн. - тіло кредиту, 566,62 грн. - відсотки за прострочене тіло кредиту.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суду першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову АТ «Сенс Банк» та стягнув з ОСОБА_1 вказану заборгованість.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630773301 від 30 жовтня 2017 року, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка відповідно до розрахунку АТ «Сенс Банк» станом на 08 квітня 2025 року становить 97 420,61 грн., з яких 56 602,19 грн. - прострочене тіло кредиту, 30 516,12 грн. - відсотки за користування кредитом, 9 735,68 грн. - тіло кредиту, 566,62 грн. - відсотки за прострочене тіло кредиту.

При цьому, ОСОБА_1 не оспорював укладення ним договору, отримання ним кредитної картки та кредиту у виді кредитної лінії, не надав доказів на спростування наданих банком розрахунків, а також не надав власних розрахунків.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову АТ «Сенс Банк» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості.

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на те, що АТ «Сенс Банк» у позовній заяві не зазначено періоду, за який були нараховані відсотки за користування кредитом, точної суми тіла кредиту, що підлягає поверненню, та наявність вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту та простроченому тілу кредиту.

На підтвердження заявлених вимог АТ «Сенс Банк» надало копію договору, розгорнуті розрахунки, а також виписку з рахунку ОСОБА_1 , в яких відображені всі фінансові операції, а також механізм утворення заборгованості. Розділення банком заборгованості по кредиту на просто заборгованість та прострочену заборгованість, не виключає стягнення відповідних сум.

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на те, що картка, на яку було установлено кредитний ліміт, була видана ОСОБА_1 на три роки, у зв`язку з чим у банку були відсутні підстави для нарахування відсотків після 2020 року, оскільки такі посилання не відповідають матеріалам справи.

Як вбачається з виписки з рахунку ОСОБА_1 , яка була долучена до позовної заяви, ОСОБА_1 користувався карткою та відкритим на його ім`я рахунком для здійснення перерахунків та оплати товарів і послуг після 2020 року.

Будучи зобов`язальною стороною, ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження виконання ним всіх своїх зобов`язань за договором. Відповідно, у суду першої інстанції були відсутні підстави для висновку про те, що надані позивачем розрахунки не відповідають умовам договору або не відповідають дійсності.

Також, колегія суддів вважає безпідставними доводи представника ОСОБА_1 щодо неврахування положень Закону України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким звільнено позичальника від відповідальності у разі прострочення виконання зобов`язань за споживчим кредитом, оскільки АТ «Сенс Банк» не заявляло вимог про стягнення з відповідача неустойки.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень судом норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 16 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 22 січня 2026 року.

Суддя-доповідач

Судді