Справа № 481/1081/25
Провадж.№ 2/481/97/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Новий Буг

Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої по справі судді - Васильченко-Дриги Н.О.,

за участю секретаря судового засідання - Войцеховської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом представника "Іннова Фінанс" Андрущенка Михайла Валерійовича до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ТОВ "Іннова Фінанс" Андрущенко М.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути заборгованість за договором позики № від 07.02.2024 року у розмірі 31020,00 грн. та судові витрати в сумі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 07.02.2024 року між ТОВ "Іннова Фінанс" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання грошових коштів у позику № в сумі 4000,00 грн. на 30 днів з процентною ставкою поза акційною (базова) - 2,50% на день, дисконтною процентною ставкою - 1,75%. Вказаний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеним ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст.3,11,12 ЗУ "Про електронну комерцію". Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав, надав грошові кошти в розмірі 4000,00 грн, в той час відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування коштами не сплатив. Позивач, вказує, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 21.07.2025 року утворилася заборгованість, що становить 31020,00 грн., яка складається : 4000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 27020,00 грн. заборгованість за процентами.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові прохав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи, у разі неявки відповідача.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. З позовними вимогами не згодна, просила відмовити у позові. Крім того не погоджується з вимогою про стягнення 5000 грн. на правничу допомогу, оскільки сума є занадто завищеною для даної категорії справ, просила зменшити суму до 1000 грн.

При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що 07.02.2024 року між ТОВ "Іннова Фінанс" та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у позику №.

Відповідно до анкети клієнта ОСОБА_1 надала ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" інформацію стосовно наданого кредиту у сумі 4000 грн., дата його отримання - 07.02.2024 року, власної електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1, номеру телефону НОМЕР_1 , номеру банківської картки для перерахування коштів НОМЕР_2 .

З роздруківки направлених повідомлень електронною поштою вбачається, що на електронну пошту, зазначену відповідачкою у анкеті-заяві позивачем був направлений унікальний одноразовий ідентифікатор для «Паспорта кредиту» "xqpnhmzbs", унікальний одноразовий ідентифікатор для «Кредитного договору» «НОМЕР_4».

Зі змісту статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства.

У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

У другому абзаці частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Докази, надані позивачем на підтвердження укладення договору № про надання грошових коштів у позику від 07.02.2024 року в електронній формі суд вважає належними та допустимими.

Таким чином, суд вважає що договір № про надання грошових коштів у позику від 07.02.2024 року, укладений між ТОВ "Іннова Фінанс" та ОСОБА_1 , є електронним договором, підписаним аналогом електронно-цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора, який відправлено відповідачці на її електронну пошту, та вважається таким, що укладений в письмовій формі.

Відповідно до умов договору №про надання грошових коштів у позику від 03.07.2024 року, позивач надає відповідачу грошові кошти у розмірі 4000 грн. на строк до 08 березня 2024 року, з встановленням дисконтної (зниженої) процентної ставки - 1.75% на день (638.75% річних) та процентною ставкою поза акційною (базовою) - 2,5% на день (912,5% річних).

У випадку користування Позикою понад строк, встановлений п. 1.2. Договору, з наступного дня після спливу строку вказаного в п. 1.2 цього Договору умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,75% на день (з урахуванням Програми Лояльності ТОВ "Іннова Фінанс", Правил акції ТОВ "Іннова Фінанс" Повторний кредит) перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується Позаакційна (Базова) процентна ставка в розмірі 2,50% на день від суми Позики за кожен день користування Позикою.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 23.06.2025 року, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 31020,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту - 4000,00 грн., заборгованості по процентах 27020,00 грн.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Як встановлено судом, позивач надав відповідачу 07.02.2024 о 16:50 року грошові кошти у розмірі 4000 грн. на картковий рахунок Сенс Банк НОМЕР_2 .

Крім того, витребувана інформація з АТ КБ «ПриватБанк», підтверджує, що на ім`я ОСОБА_1 в банку було емітовано карту № НОМЕР_3 , на яку було зараховано платіж в сумі 4000,00 від 07.02.2024 року.

Відповідно до матеріалів справи, відповідач порушив умови договору в частині строків та сум сплати кредиту та має заборгованість за вище вказаним договором.

Виходячи з умов кредитного договору та визначеної відсоткової ставки, відповідач повинен була сплатити позивачу відсотки за користування кредитними коштами, однак їх оплату не здійснив, що є порушенням істотних умов договору.

В силу вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування вимог позивача.

Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 31020,00 грн., та відповідно позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 77-80, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" Андрущенка Михайла Валерійовича до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" заборгованість за договором позики № від 07.02.2024 року у розмірі 31020 (тридцять одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Наталя ВАСИЛЬЧЕНКО-ДРИГА