КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 6/947/44/26
УХВАЛА

19.01.2026 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Матвієвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі у залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», за участі заінтересованої особи ОСОБА_1 , про визнання судового наказу №947/41726/25 від 24.11.2025 року , виданого Київським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг зокрема за спожитий природний газ станом на 30.09.2025 року у розмірі 53217 гривень 57 копійок та витрат по сплаті судового збору в сумі 302 гривень 80 копійок, таким що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2026 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за участі заінтересованої особи ОСОБА_1 , про визнання судового наказу №947/41726/25, виданого Київським районним судом міста Одеси від 24.11.2025 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг зокрема за спожитий природний газ станом на 30.09.2025 року у розмірі 53217 гривень 57 копійок та витрат по сплаті судового збору в сумі 302 гривень 80 копійок, таким що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви, представник стягувача посилається на те, що судовий наказ не підлягає виконанню, оскільки під час написання заяви про видачу судового наказу було допущено помилку. Представник заявника у поданій до суду заяві просив видати судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожитий газ у відповідному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за особовим рахунком абонента № НОМЕР_2 , проте як в подальшому стягувачем встановлено за даною адресою відкрито чотири особові рахунки, а безпосередньо за особовим рахунком відкритим на ім`я ОСОБА_1 відсутня заборгованість. Оскільки за особовим рахунком що дійсно належить ОСОБА_1 заборгованість відсутня, то його обов`язок виконати судовий наказ відсутній.

Вказана заява сформована в системі «Електронний суд» 29.12.2025 року.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.01.2026 року, справу за вказаною скаргою розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 06.01.2026 року вказану заяву прийнято та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін по справі.

До судового засідання призначеного на 19.01.2026 року стягував та боржник не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно з ч.3 ст.432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Враховуючи вищевикладене, судом ухвалено провести розгляд вказаної заяви за відсутності учасників справи.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 03.11.2025 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг зокрема за спожитий природний газ станом на 30.09.2025 року у розмірі 53217 гривень 57 копійок та витрат по сплаті судового збору в сумі 302 гривень 80 копійок.

За наслідком розгляду справи №947/41726/25 за вказаною заявою, 24.11.2025 року Київським районним судом міста Одеси винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг зокрема за спожитий природний газ станом на 30.09.2025 року у розмірі 53217 гривень 57 копійок та витрат по сплаті судового збору в сумі 302 гривень 80 копійок.

Статтею 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах в нормовані Розділом VІ ЦПК України.

Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (частина третя статті 431 ЦПК України).

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (частина друга статті 432 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягувач за виданим судовим наказом №947/41726/25 від 24.11.2025 року вказує на відсутність у боржника ОСОБА_1 обов`язку виконати судове рішення, з підстав відсутності в останнього відповідної стягнутої судом заборгованості, а подані документи про наявність у боржника спірної заборгованості, фактично видані помилково.

Враховуючи викладене, виходячи з того, що саме стягувач звернувся до суду з указаною вище заявою та заявив про помилковість вимог до боржника щодо стягнення заборгованості за спожитий природній газ, тобто обов`язок боржника відсутній повністю, то суд вважає за необхідне визнати судовий наказ №947/41726/25 від 24.11.2025 року відносно боржника ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 173, ч.2 ст.432 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», за участі заінтересованої особи ОСОБА_1 , про визнання судового наказу №947/41726/25 від 24.11.2025 року, виданого Київським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг зокрема за спожитий природний газ станом на 30.09.2025 року у розмірі 53217 гривень 57 копійок та витрат по сплаті судового збору в сумі 302 гривень 80 копійок, таким що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати судовий наказ №947/41726/25 від 24.11.2025 року, виданий Київським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг зокрема за спожитий природний газ станом на 30.09.2025 року у розмірі 53217 гривень 57 копійок та витрат по сплаті судового збору в сумі 302 гривень 80 копійок, таким що не підлягає виконанню.

Копію ухвали для відома невідкладно надіслати сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий Л. В. Калініченко