Провадження №2/359/37/2026
Справа №359/8620/20
УХВАЛА

Іменем України

20 січня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про відновлення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки і піклування Бориспільської міської ради, орган опіки і піклування Фастівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів, відібрання дитини;

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки і піклування Бориспільської міської ради, орган опіки і піклування Фастівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2025 року представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним клопотанням, яке обґрунтувала тим, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2022 року було зупинено провадження в цивільній справі до припинення перебування ОСОБА_3 у складі військового формування медичного батальйону «Госпітальєри» УДА. Представник позивача ОСОБА_1 вказала на те, що на даний час залишається не з`ясовним чи дійсно ОСОБА_3 задіяних в завданнях щодо захисту територіальної цілісності та суверенітету України та чи дозволяє характер його служби відлучатися від несення служби в медичному батальйоні «Госпітальєри» Української добровольчої армії. Тому представник позивача ОСОБА_1 просила витребувати відомості про перебування ОСОБА_3 в складі медичного батальйону «Госпітальєри » Української добровольчої армії; чи задіяний ОСОБА_3 в завданнях щодо захисту територіальної цілісності та суверенітету України; чи дозволяє характер служби ОСОБА_3 відлучатись від несення ним служби в медичному батальйоні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Української добровольчої армії, а також поновити провадження в цивільній справі.

Учасники цивільного процесу у судове засідання не з`явилися.

Натомість, ОСОБА_3 надав до суду довідку, згідно якої з 19 листопада 2025 року та по теперішній час він перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2022 року було зупинено провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_3 у складі військового формування медичного батальйону «Госпітальєри» УДА (т.2 а.с.247-248).

Постановою Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2022 року було залишено без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2022 року без змін (т.3 а.с.54-58).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2023 року в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_5 про відновлення провадження в цивільній справі було відмовлено (т.3 а.с.98-100).

Відповідно до ч.1 ст.254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Згідно з п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

За змістом п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, передбаченому п.2 ч.1 ст.251 цього Кодексу, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

За правилами ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 12 листопада 2025 року у справі №754/947/22 (провадження №14-74цс25) суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України). З моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення ЗСУ та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан». Упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі. Окрім того, коли суд вирішує питання щодо зупинення провадження у справі на цій підставі, в оцінці процесуального обов`язку щодо зупинення провадження йому потрібно враховувати особисту думку сторони або третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, яка перебуває на військовій службі. Тому, враховуючи факт проходження відповідачем військової служби в період дії воєнного стану, який є об`єктивною обставиною, що перешкоджає його участі в розгляді справи, і відсутність беззастережної волі військовослужбовця щодо продовження розгляду справи, Велика Палата Верховного Суду вказала, що п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України є імперативним та визначає обов`язок суду, а не право зупинити провадження у справі.

З довідки №563/84 від 12 січня 2026 року, виданої т.в.о. начальника групи персоналу штабу заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , вбачається, що сержант ОСОБА_3 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 з 19 листопада 2025 року та по теперішній час.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для поновлення провадження в цивільній справі. Тому в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч.1, ч.6 ст.81, п.2 ч.1 ст.251, п.2 ч.1 ст.253, ч.1 ст.254, п.1 ч.1 ст.258, ст.260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про відновлення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки і піклування Бориспільської міської ради, орган опіки і піклування Фастівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів, відібрання дитини;

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки і піклування Бориспільської міської ради, орган опіки і піклування Фастівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський