УХВАЛА

20 січня 2026 року

м. Київ

справа № 932/19008/19

провадження № 61-616ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 18 листопада 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Сьома дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Сьома дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання особи такою, що не проживала разом із спадкоємцем та не прийняла спадщини,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Сьома дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом.

26 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа - Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання особи такою, що не проживала разом із спадкодавцем та не прийняла спадщини.

Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 18 листопада 2024 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано додаткове свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2-1834 Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою 30 серпня 2016 року, видане ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/4 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , що належало померлій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недійсним. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У січні 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2, шляхом формування документа у системі «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 18 листопада 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року, які просить скасувати повністю та направити справу на новий розгляд.

Всупереч пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1 921,00 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 2 102,00 грн.

Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана: юридичною особою 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви

і скарги від розміру оспорюваної суми; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, судовий збір за подання цієї касаційної скарги становить 2 574,72 грн (1 921,00 х 0,4 + 2 102,00 х 0,4) х 200% х 0,8).

Заявником до касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 2 458,88 грн.

Отже, за подання касаційної скарги необхідно доплатити судовий збір у розмірі 115,84 грн (2 574,72 - 2 458,88).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

ІІ. Згідно з частиною шостою статті 43 ЦПК України процесуальні документи

в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), у разі подання до суду документів

в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно із частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Так, касаційна скарга була сформована в системі «Електронний суд», проте доказів направлення всім учасникам справи (зокрема, ОСОБА_3 ) копій цієї касаційної скарги через систему «Електронний Суд» або шляхом надсилання листом з описом вкладення заявник не надав.

У відповідності до вимог частини другої і третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 18 листопада 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков