Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Провадження № 2-н/357/504/26
У Х В А Л А

іменем України

21 січня 2026 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Стягувач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу, посилаючись на наявність у боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 6 438,45 грн, інфляційне збільшення в розмірі 184,57 грн, 3% річних в розмірі 42,44 грн та судового збору в розмірі 302,80 грн.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як справа наказного провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2025 головуючим суддею визначено Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду.

В порядку підготовки справи до розгляду, судом здійснений запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, щодо встановлення місця реєстрації відповідача по справі.

З довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника, відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, вбачається, що боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим не значиться.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника ОСОБА_1 неможливо, що є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 164, ч. 9 ст. 165, 166, 353, 354 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 в загальному розмірі 6 665,46 грн та судового збору в розмірі 302,80 грн.

Роз`яснити стягувачу, що відповідно до положень ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у прийнятті заяви не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційної інстанції безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особи, які не були присутніми в судовому засіданні при оголошенні ухвали, мають право на її оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Повний текст ухвали виготовлено 21 січня 2026 року.

Суддя О. І. Орєхов