БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/45/26
Справа № 356/921/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2026 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді Лялик Р.М.

З участю секретарів Бабінець Н.Г., Настич Н.А.,

Одинокої К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Процент» звернулось до Березанського міського суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява обгрунтована тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 20173 від 30.09.2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 , відповідачка отримала кредит у розмірі 7 000, 00 грн., строком на 730 днів (до 30.09.2026 року) шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «Перший Український Міжнародний Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1, 00 % від суми кредиту за кожен день користування (365, 00 % річних).

Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію».

Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами кредитування, з яким відповідач ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «ФК «Процент» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://procent.com.ua.

Товариство надсилає позичальнику електронний підпис з одноразовим ідентифікатором шляхом направлення повідомлення на телефонний номер позичальника, що вказаний в особистому кабінеті.

Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором - 383455 направлявся відповідачці 30.09.2024 року о 22:45:20 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_2 , який зазначений у кредитному договорі.

Кредитний договір був підписаний 30.09.2024 року о 22:45:37 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором - 383455 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua.

Кредитні кошти в розмірі 7 000, 00 грн. були відправлені відповідачці 30.09.2024 року на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «Перший Український Міжнародний Банк», що підтверджується довідкою платіжної установи.

Таким чином, між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір в електронній формі, що прирівнюється до письмової форми договору з всіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором.

Відтак, у межах строку кредитування відповідачка зобов`язана сплачувати позивачу проценти періодичними платежами кожні 20 днів.

Починаючи з 20.10.2024 року відповідачка має обов`язок, незалежно від пред`явлення вимоги позивача, повернути всю заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, однак в порушення зобов`язання не сплачує її.

Відповідачка своєчасно не сплатила нараховані відсотки, відповідно до графіку платежів, у зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, починаючи з 30.09.2024 року, що має відображення у розрахунку заборгованості, порушує умови кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань.

Позивач звертає стягнення на прострочені до оплати проценти за користування кредитом за період з 30.09.2024 року по 25.09.2025 року.

Позивач не вимагає та не пред`являє вимоги дострокового повернення суми кредиту, відповідно до п. 2.1.2, 2.1.6,4.7 кредитного договору, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування».

У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість відповідачки за кредитним договором по нарахованим та не сплаченим процентам станом на 25.09.2025 року становить 25 200, 00 грн. за період з 30.09.2024 року по 25.09.2025 року, що нараховані відповідно до п. 1.2 кредитного договору за ставкою 1, 00 % за кожен день користування кредитом (365,00 % річних) та графіку платежів.

Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 20173 від 30.09.2024 року по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 25 200, 00 грн. за період з 30.09.2024 року по 25.09.2025 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1, 00 % за кожен день користування кредитом (365,00 % річних) та графіку платежів, судові витрати в розмірі 2 422, 40 грн. та 10 000, 00 грн. витрат на правову допомогу.

В прохальній частині позовної заяви представник позивача просив суд розглянути позов у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 09.10.2025 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

За правилами ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 09.10.2025 року разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами неодноразово направлялися відповідачці ОСОБА_1 за адресою зареєстрованого місця проживання останньої.

Клопотань сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, заяв від відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

За таких обставин, суд прийняв рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, надані на підтвердження вказаних обставин, встановив наступне.

30.09.2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 20173, відповідно до умов якого товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 7 000, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором. Згідно п. 1.2 процента ставка за користування кредитом становить 1, 00 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (річна процентна ставка становить 365, 00 %) (а.с. 14-21).

До матеріалів справи долучено паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 22-24) та правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «ФК «Процент» (а.с. 31-35).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № № 20173 від 30.09.2024 року за період з 30.09.2024 року по 25.09.2025 року заборгованість ОСОБА_1 складає 25.200, 00 грн. (а.с. 26-30).

З відповіді АТ «Перший Український Міжнародний Банк» вбачається, що в банку на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , була випущена банківська платіжна картка № НОМЕР_4 до рахунку № НОМЕР_5 у гривні. В банку за ОСОБА_1 закріплений фінансовий номер телефону НОМЕР_6 , на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій за платіжною карткою № НОМЕР_4 за період з 30.09.2024 року по 05.10.2024 року. В анкеті ОСОБА_1 вказано номер телефону НОМЕР_6 . В результаті аналізу операцій, здійснених по карті № НОМЕР_4 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , за 30.09.2024 року була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 7 000, 00 грн. через сервіс іншого банку. Також додано виписку по рахунку № НОМЕР_5 за період з 30.09.2024 року по 05.10.2024 року (а.с. 82-85).

Як встановлено, відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає.

Статтею 55 Конституції України гарантовано право особи на судовий захист.

Так, згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова відповідача від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

При цьому, порушенням зобов`язання в розумінні статті 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Так, за змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитом є грошові кошти, надані банком або іншою фінансовою установою позичальнику у відповідному розмірі, зобов`язання з повернення яких на умовах та в строки, встановлені договором, покладається на позичальника.

У випадку порушення позичальником строків виконання таких зобов`язань вони стають простроченими.

Окрім того, як встановлено в пункті 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

В частині 2 статті 1050 ЦК України зазначено, що у випадку, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Так, за правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Таким чином, за встановлених судом обставин, відповідачка скористалася наданим банком кредитом, проте ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що призвело до виникнення заборгованості у сумі 25 200, 00 грн.

Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Судом враховано, що частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства визнано справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ЦПК України).

Як визначено ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З урахуванням вказаного, судом встановлено, що ОСОБА_1 скористалася наданим кредитом, проте ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань.

Доказів зворотного суду надано не було та в судовому засіданні їх не встановлено.

Відтак, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Процент» підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: договір № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 року (а.с. 46-47); акт приймання-передачі наданих послуг № 55 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 року (а.с. 50); витяг з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 55 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 року (а.с. 51); платіжну інструкцію кредитного переказу коштів № 2941 від 01.08.2025 року з призначенням платежу: оплата за надання юридичних послуг до договору № 03/06/2024 від 03.06.2024 року згідно акту № 55 від 24.07.2025 року (а.с. 52).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-5, 11-13, 19, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 274-279, 352, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» місцезнаходженя: бульвар Вацлава Гавела, 4, м. Київ, , заборгованість за кредитним договором № 20173 від 30.09.2024 року по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 25 200 (двадцять п`ять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» місцезнаходженя: бульвар Вацлава Гавела, 4, м. Київ, , судові витрати в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» місцезнаходженя: бульвар Вацлава Гавела, 4, м. Київ, , витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. М. Лялик