Справа №694/3036/25
провадження № 6/694/1/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2026 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Кравченко Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Литвин Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка Черкаської області заяву відповідача ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

29.12.2025 року від відповідача ОСОБА_1 на електронну адресу суду надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Відповідач просить розстрочити виконання рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.12.2025 по справі № 694/3036/25, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за Договором про надання банківських послуг Monobank від 13.12.2022 року у розмірі 26945 грн. 50 коп. та витрат по сплаті судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп., шляхом сплати по 4000 грн. щомісячно до повного виконання рішення суду.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на те, що вона не заперечує наявність заборгованості та має намір виконати рішення суду, однак на даний час не може сплатити одним платежем заборгованість в розмірі 26945,50 грн. та 2422,40 грн. судового збору, оскільки у неї складний фінансовий стан. На даний час вона проживає за кордоном та понад 16 років не проживає за місце реєстрації в Україні.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 та представник позивача АТ «Універсал Банк» не з`явились. Про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином. Їхня неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

З урахуванням положень ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд заяви без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу.

Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи №694/3036/25, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.12.2025 року по справі № 694/3036/25 позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг Monobank від 13.12.2022 року у розмірі 26945 (двадцять шість тисяч дев`ятсот сорок п`ять) грн. 50 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Вказане рішення сторонами в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили.

Згідно з ч.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені в статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених

міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно з ч.ч.1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

В той же час, згідно з ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана за виняткових обставин, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними та такими, що не залежать від волі сторін.

Відповідно до положень ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заявник ОСОБА_1 просить розстрочити виконання рішення суду, посилаючись на скрутне фінансове становище боржника та проживання за кордоном.

При цьому заявниця не надала жодних доказів перебування її у скрутному матеріальному становищі чи наявності інших обставин які, відповідно до вимог ст. 435 ЦПК України є обов`язковою умовою для розстрочення виконання рішення суду.

Враховуючи суму боргу в 26945,50 грн., яка не є надмірною, та відсутність доказів скрутного матеріального становища відповідача, суд приходить до висновку про відсутність виняткових підстав, що свідчать про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення на стадії його примусового виконання.

На переконання суду надання ОСОБА_1 розстрочки без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє стягувача можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення.

Враховуючи те, що заявницею не обґрунтовано винятковості випадку, у зв`язку з яким слід би було розстрочити виконання вказаного рішення суду, не зазначено достатніх обставин та не надано доказів, які б свідчили про істотне ускладнення виконання рішення, та необхідність розстрочення його виконання, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258 - 261, 353, 354, 435 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», суд

постановив:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.12.2025 по справі № 694/3036/25 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Т.М. Кравченко