УХВАЛА

Про зупинення провадження по справі

Справа № 495/11033/19

Номер провадження 2/495/712/2026

19 січня 2026 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області,

у складі головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Чибукової О.В.

Справа № 495/11033/19

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, служба у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

представника позивача в режимі відеоконференції - ОСОБА_3

представника відповідача в режимі відеоконференції адвоката Грабовської М.В.

представника служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради - Завгороднюк В.О.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, служба у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Представник позивача звернулась до суду із клопотанням про зупинення провадження по справі, у зв`язку з наявністю об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства.

В обґрунтування клопотання представник позивача зазначає, що у провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває справа №495/3282/21, яка розглядається в порядку кримінального судочинства (суддя Топалова А.Л.) про злісне невиконання ОСОБА_2 обов`язків по догляду за дитиною (ст.166 КК України), домашнє насильство (ст.126-1 КК України), ненадання допомоги малолітньому, який завідомо перебуває в небезпечному для життя стані, (ч.2 ст.136 КК України), що призвело до тяжких тілесних ушкоджень у дитини. Сторони у справі: потерпілий ОСОБА_4 , представник потерпілого: ОСОБА_1 , представник потерпілого ОСОБА_3 , обвинувачений: ОСОБА_2 , прокурор: Білгород-Дністровська окружна прокуратура.

За таких обставин та враховуючи принцип дотримання найкращих інтересів дитини, яка визнана у кримінальному проваджені потерпілою, вважає наявними передбачені п.6 ч.1 статті 251 ЦПК України підстави для зупинення провадження по справі у зв`язку з наявністю «об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства».

24 грудня 2025 року до суду, через систему «Електронний суд», надійшли заперечення представника відповідача на клопотання про зупинення провадження по справі.

Мотивуючі заперечення, представник відповідача зазначає, що стороною позивачки не наведено жодного аргументу, який би підтверджував об`єктивну неможливість розгляду даної цивільної справи до ухвалення рішення у справі, що розглядається в порядку кримінального судочинства.

Також просить суд звернути увагу на те, що вказана кримінальна справа перебуває у провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з 05.05.2021 року.

Відтак, протягом усього періоду існування кримінального провадження, яке триває з 2021 року, сторона позивачки подала клопотання про зупинення розгляду цієї цивільної справи лише наприкінці 2025 року, що свідчить про відсутність об`єктивної необхідності у такому зупиненні раніше.

При цьому, сам по собі факт існування кримінального провадження не свідчить про об`єктивну неможливість розгляду цивільної справи, відтак зупинення провадження призведе лише до необґрунтованого затягування розгляду справи та порушення принципу розумних строків судового розгляду.

Таким чином, на даний час відсутні правові та фактичні підстави для зупинення провадження у цій цивільній справі до вирішення кримінального провадження, оскільки обставини, що підлягають встановленню судом у межах цивільного судочинства, можуть бути з`ясовані на підставі наявних і поданих сторонами доказів без очікування результатів кримінальної справи.

Зазначає, що у даному випадку є всі процесуальні можливості розглянути справу без зупинення провадження до розгляду іншої справи, оскільки між справами відсутній безпосередній матеріально-правовий зв`язок, який би зумовлював необхідність зупинення провадження у цивільній справі. Крім того, обставини, які підлягають встановленню судом у межах цієї цивільної справи, можуть бути з`ясовані та оцінені на підставі наявних у матеріалах справи документів.

19 січня 2026 року від представника позивача до суду надійшли письмові пояснення щодо тверджень представника відповідача, наведених у запереченнях на клопотання про зупинення провадження.

Акцентує увагу, що позивач не зверталась з таким клопотанням раніше тому, що ухвалою суду від 02 липня 2021 року розгляд даної справи було зупинено через іншу справу, про висновок виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування «Про недоцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно ОСОБА_4 », яке рішенням суду по справі 522/11204/20 було визнано незаконним. Рішення набуло законної сили.

На засідання після відновлення розгляду даної справи, призначене на 18.02.2022, стороною позивача були подані клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, у зв`язку зі зміною за той час, що справа була зупинена, представника позивача.

Після початку запровадження воєнного стану, у відповідності до Рекомендацій Ради суддів України від 02.03.2022 року щодо роботи судів в умовах воєнного стану та рекомендацій учасникам судових процесів, наведених в Розпорядженні Білгород-Дністровського районного суду від 09.03.2022 року № 1 про тимчасові заходи в умовах воєнного стану, Позивачем подавались заяви про відкладання розгляду справ у зв`язку із воєнними діями, що судом визнавалось поважними підставами.

Водночас, інші учасники справи протягом тривалого часу, роками до суду не з`являлась і клопотань не надавали.

Тому судом, окрім надсилання судових повісток, 10 разів оголошувався виклик до суду Відповідача та третьої особи по справі шляхом розміщення на сайті «Судова влада» у розділі "Оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме».

Водночас, від Відповідача, яка була належним чином повідомлена про кожне засідання, роками не надходило по справі ніяких заяв та повідомлень про причини неявки в судові засідання.

Подання Позивачем клопотання про зупинення розгляду справи до вирішення іншої справи не можна розцінювати як зловживання процесуальними правами, оскільки це є вчиненням дозволених процесуальним законом процесуальних дій, а обставини, які б вказували на те, що зазначені дії спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи, відсутні.

Для всебічного, повного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи важливим є, щоб суд у даній цивільній справі врахував рішення у іншій справі, яка розглядається у порядку кримінального судочинства, обставини якої безпосередньо пов`язані з предметом даної справи, тому позивачем подано клопотання про зупинення розгляду справи до вирішення іншої справи, щоб судом були повною мірою враховані всі обставини, які мають значення для вирішення справи та враховане прийняте рішення у кримінальному провадженні.

При цьому існує тісний зв`язок між даними справами. Так як суть даної цивільної справи про позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в кримінальному провадженні розглядається діяння відповідача відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як то злісне невиконання обов`язків по догляду за малолітньою ОСОБА_4 (ст.166 КК України), домашнє насильство над малолітньою ОСОБА_4 (ст.126-1) та ненадання допомоги малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , коли та перебувала у небезпечному для життя стані (ч.2 ст.136 КК України).

Підстави позбавлення батьківських прав в Україні згідно зі ст. 164 СК України включають, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, жорстоко поводяться з дитиною, чи засуджені за умисний злочин щодо дитини. Таким чином, за результатами розгляду кримінального провадження

Відповідач може бути засуджена за злочини проти дитини, що є самостійною підставою позбавлення відповідача батьківських прав, крім інших підстав, наведених позивачем у позовній заяві, що об`єктивно унеможливлює всебічний та повний розгляд цієї справи і прийняття судом об`єктивного рішення, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, що розглядається в порядку кримінального провадження.

Позивач знайшла в мережі Інтернет на офіційній сторінці Головного управління Національної поліції в Одеській області, інформацію, яка стосується даного кримінального провадження.

Головним управлінням Національної поліції в Одеській області повідомляється: "Встановлено, що жителька Білгорода-Дністровського протягом півтора місяця морила донечку трьох з половиною років голодом, тримаючи її в оселі під замком, аби виснажене дитя ніхто не побачив.

Свій вчинок господиня пояснила тим, що, коли вдома закінчилися запаси продуктів, вона боялася виходити на вулицю, бо нібито переживала, аби в неї не відібрали дитину. Жінку та дівчинку, яка з безвиході почала їсти побілку зі стін, негайно було госпіталізовано, а в подальшому вилучено з сім`ї.

В ході досудового розслідування, розпочатого за ст.166 (Злісне невиконання обов`язків по догляду за дитиною або за особою, щодо якої встановлена опіка чи піклування) Кримінального кодексу України, було встановлено, що мати не виконувала встановлені законом обов`язки щодо піклування про здоров`я та фізичний розвиток малолітньої дитини без поважних на те причин. Це призвело до того, що дівчинка набула значного дефіциту маси тіла та почала відставати у розвитку.

Крім того було доведено, що в діях фігурантки вбачаються правопорушення, передбачені ч.2. ст.136 (Ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані) та ст.126-1 (Домашнє насильство) Кримінального кодексу України. Вирішується питання про позбавлення жінки батьківських прав.»

Таким чином, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області також наголошується про зв`язок таких дій Відповідача з вирішенням питання про позбавлення батьківських прав. Що також підтверджує зв`язок між даною цивільною справою та кримінальним провадженням.

Враховуючи викладене, представник позивача наголошує на наявності підстав для зупинення провадження по справі.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення клопотання заперечувала, з огляду на його необґрунтованість.

Представник служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради проти зупинення провадження по справі заперечувала.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи (пункт 10 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Дотримання розумних строків розгляду справи є важливим та одним з пріоритетних принципів цивільного судочинства та спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Верховним Судом у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 175/957/19 (провадження № 61-12294св20) зазначив, що процесуальні строки, з-поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини керується тим, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи та враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і зумовлюють певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, зокрема особливе становище сторони у процесі (рішення ЄСПЛ Frydlender v. France, № 30979/96, §43, 27 червня 2000 року).

Поряд із цим існують обставини, за яких суд має право або ж зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2025 року по справі 754/947/22 зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення.

Зупинення провадження у справі не повинне розглядатися як невиправдане затягування строків розгляду справи і застосовується лише за обставин, визначених процесуальним законом в інтересах виконання завдань судочинства.

Правові підстави для зупинення провадження у справі визначені у статтях 251 та 252 ЦПК України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно п. 6 частини 1 статті 251 ЦПК суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Так, у провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває справа №495/3282/21, яка розглядається в порядку кримінального судочинства (суддя Топалова А.Л.) про злісне невиконання ОСОБА_2 обов`язків по догляду за дитиною (ст.166 КК України), домашнє насильство (ст.126-1 КК України), ненадання допомоги малолітньому, який завідомо перебуває в небезпечному для життя стані, (ч.2 ст.136 КК України), що призвело до тяжких тілесних ушкоджень у дитини. Сторони у справі: потерпілий ОСОБА_4 , представник потерпілого: ОСОБА_1 , представник потерпілого Артем`єва Кристина Миколаївна, обвинувачений: ОСОБА_2 , прокурор: Білгород-Дністровська окружна прокуратура.

Саме на вказану обставину, як на підставу зупинення провадження, посилається представник позивача.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 251 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 6 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі №357/10397/19 суд зазначив, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 вересня 2023 року по справі 588/1156/21.

Таким чином, суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи з вказівкою на обставини, які встановлюються судом в іншій справі.

У призмі досліджуваного питання, суд також звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 02 червня 2025 року по справі № 943/242/22, відповідно до якого з урахуванням буквального формулювання правової норми (пункт 6 частини першої статті 251 ЦПК України), а також її системного тлумачення у сукупності з іншими нормами права, зокрема вказаними нормами КПК України, беручи до уваги закріплене у цій нормі загальне правило для усіх видів судочинства, у більшості з яких відсутня обов`язкова досудова стадія провадження, з огляду на основні засади судочинства та мету впровадження механізму зупинення провадження, передбачуваність строків такого зупинення, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважає, що правовою підставою для зупинення провадження у цивільній справі на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України є саме судовий розгляд іншої справи (судове провадження).

Так, у справі, що розглядається, позивач ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка діє в інтересах підопічної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, служба у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради, , що знаходиться за адресою: 67701, Одеська область, м. Білгород - Дністровський, вул. Михайлівська, 56 про позбавлення батьківських прав, просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої дитини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками.

Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них.

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Таким чином, у справах про позбавлення батьківських прав до предмета доказування входять факти, що можуть бути підставою такого позбавлення, відповідно до ст. 164 СК України.

На розгляді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальна справа про злісне невиконання ОСОБА_2 обов`язків по догляду за дитиною (ст.166 КК України), домашнє насильство (ст.126-1 КК України), ненадання допомоги малолітньому, який завідомо перебуває в небезпечному для життя стані, (ч.2 ст.136 КК України), що призвело до тяжких тілесних ушкоджень у дитини.

Сторонами у справі: потерпілий ОСОБА_4 , представник потерпілого: ОСОБА_1 , представник потерпілого ОСОБА_3 , обвинувачений: ОСОБА_2 , прокурор: Білгород-Дністровська окружна прокуратура.

Отже, беззаперечним видається існування вмотивованого зв`язку між предметом судового розгляду у справі № 495/11033/19 з предметом доказування в іншій справі, що розглядається в порядку кримінального судочинства, а також об`єктивна неможливість розгляду справи № 495/11033/19 про позбавлення батьківських прав до встановлення дійсних обставин кримінальної справи № 495/3282/21.

Враховуючи викладене, аналізуючи п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України через призму основних засад цивільного судочинства, з урахуванням практики Верховного Суду, зважаючи на фактичні обставини справи, суд приходить переконання про наявність підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 2, 251, 253, 260-261, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача про зупинення провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, служба у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Зупинити провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради, про позбавлення батьківських прав, - до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 495/3282/21, що розглядається в порядкукримінального судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складений 21 січня 2026 року.

Суддя