Провадження 2/206/388/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Малихіної В.В.,

за участю секретаря Тимченко Ю.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Самарського районного суду міста Дніпра із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що 03 серпня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 2323876, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 5800,00 грн. Відповідач зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату від суми позики. Відповідач свої вимоги за договором не виконав.

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги у тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 2323876 в сумі 20010 грн грн, що складається з 5800 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу; 16,82 грн. суми заборгованості за відсотками, 11600 грн суми заборгованості за пенею, 2593,18 грн. комісії за надання позики.

Відповідач не виконувала свого обов`язку та не повертала надані їй грошові кошти у строки, передбачені кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за договором позики № 2323876 в розмірі 20010 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу заочно.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що 03 серпня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 2323876, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 5800,00 грн. Відповідач зобов`язався повернути позивачу таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату від суми позики.

Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 2323876 від 03.08.2024 підписаний обома сторонами договору. Відповідач ОСОБА_1 підписала вказані документи електронним підписом одноразовим ідентифікатором «gwE00YX8WN», вказавши свої анкетні дані, номер паспорту, РНОКПП, паспортні дані, місце проживання, номер телефону, e-mail, рахунок.

У пункті 2 договору визначені параметри та умови позики, параметри, порядок і графік повернення позики та сплати процентів. Згідно з пунктом 2.1 договору сума позики визначена у розмірі 5800,00 грн. У пунктах 2.2 встановлений строк позики 30 днів.

У пункті 2.3 договору визначена процентна ставка (базова/день) 1,50% (фіксована) процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день ( не застосовується в період карантину); пеня /день (не застосовується в період карантину) 5,00%; орієнтовна реальна річна процентна ставка 10640,17 %; орієнтовна загальна вартість позики у грн. 8410,00 грн.

Відповідно п.4 Договору проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором.

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №11 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги у тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 2323876 в сумі 20010 грн, що складається з 5800 грн суми заборгованості за основною сумою боргу; 16,82 грн суму заборгованості за відсотками, 11600 суми заборгованості за пенею; 2593,18 грн комісії за надання позики.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ч.1 ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобов`язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені.

Під час укладення вказаного вище договору відповідач погодився з умовами цього договору, порядком надання, нарахування та сплати процентів (комісій), правами, обов`язками та відповідальністю сторін.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак взяті на себе зобов`язання за цим договором відповідач не виконав, взяті кредитні кошти та нараховані проценти за користування коштами не сплатив.

Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Таким чином, до фактора перейшло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_2 за договором позики № 2323876 від 03.08.2024 року в сумі 20010 грн грн, що складається з 5800 грн суми заборгованості за основною сумою боргу; 16,82 грн суми заборгованості за відсотками, 11600 грн суми заборгованості за пенею, 2593,18 грн комісії за надання позики.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за цим договором підлягають задоволенню.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 83, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договором позики № 2323876 в сумі 20010,00 грн, що складається з 5800,00 грн суми заборгованості за основною сумою боргу; 16,82 грн суми заборгованості за відсотками, 11600 грн суми заборгованості за пенею, 2593,18 грн комісії за надання позики.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати у розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійки).

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя В.В. Малихіна