Провадження № 2/554/152/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 р. м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Кашуби В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, у якому прохала стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/ 4 частки всіх видів доходу ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви та до досягнення дитиною- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов обгрунтований тим, що 11.05.2024 року сторони зареєстрували шлюб.

Від даного шлюбу у сторін народилася донька- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 26.11.2024 року по 02.08.2027 року позивач перебуває у відпустці для догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку.

Сімейні відносини між сторонами не склалися.

З 01.10.2025 року сторони припинили шлюбні відносини , почали проживати окремо.

Відповідач не бере участі у забезпеченні життєдіяльності дитини. На даний час позивач не працює та не має змоги у повній мірі забезпечувати дитину всім необхідним.

Позивач зверталася до відповідача у позасудовомп порядку за допомогою, проте останній ніяким чином не відруагував та навпаки почав уникати спілкування, що спонукало позивача звернутися до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 17.11.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

Позивач в позовній заяві прохала суд розглянути справу без її участі.

Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі. При вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову посилаючись на таке.

Встановлено, що між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований 11 травня 2024 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління, актовий запис № 352.

Від даного шлюбу у сторін народилася донька- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 20 серпня 2024 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 476.

З 26.11.2024 року по 02.08.2027 року позивач перебуває у відпустці для догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку.

Сімейні відносини між сторонами не склалися. З 01.10.2025 року сторони припинили шлюбні відносини , почали проживати окремо.

Відповідач не бере участі у забезпеченні життєдіяльності дитини та її матері.

На даний час позивач не працює та не має змоги у повній мірі забезпечувати дитину всім необхідним.

Батько дитини не виконує належним чином обов`язки утримувати доньку та її як матір, не надає належної матеріальної допомоги, що ставить позивача у край скрутне становище.

На даний час дитина перебуває на утриманні матері.

Правовідносини, що виникли між сторонами щодо стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, регулюються ст.ст. 75, 84 СК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України, дружина чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).

Відповідно до п.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина , має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

В постанові Верховного Суду по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Cпільна дитина позивача та відповідача не досягла трирічного віку, проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, та має змогу надавати фінансову допомогу.

Під час розгляду справи відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу дружині.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає за можливе задовольнити вимоги та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

За змістом ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та в зв`язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. за вимогу про стягнення аліментів на утримання позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 84, 81 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/ 4 частки всіх видів доходу ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з позовом-12 листопада 2025 року та до досягнення дитиною- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211, 20 грн

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП- НОМЕР_1 , адреса- АДРЕСА_1

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП- НОМЕР_2 , адреса- АДРЕСА_2 .

Суддя М.О.Материнко