С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І. Вступна частина

14 січня 2026 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Коробенко С.В. розглянув заяву представника Позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

ІІ. Описова частина

В провадженні судді Солом`янського районного суду міста Києва Коробенка С.В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» про визнання виконавчого напису №27545 від 15.09.2021, який вчинив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про стягнення з Позивача на користь Відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 18890 грн, таким, що не підлягає виконанню.

15 вересня 2024 року представник Позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчуку Павлу Васильовичу проводити стягнення за виконавчого напису №27545 від 15.09.2021, який вчинив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про стягнення з Позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», , заборгованості за кредитним договором у сумі 18890 грн, до постановлення рішення у справі за позовом про визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Свою заяву представник Позивача мотивує тим, що до постановлення рішення по суті справи виконавче провадження може бути виконано, Позивач може втратити своє майно, і внаслідок цього захист його прав значним чином може ускладнитися.

14 січня 2026 року матеріали справи були фактично отримані головуючим суддею після постановлення Київським апеляційним судом постанови від 24 вересня 2025 року.

ІІІ. Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача.

Відповідно до п. 2, 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватися зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими Позивачем вимогами.

Аналізуючи зміст поданої заяви, суд зазначає, що представником Позивача запропоновано спосіб забезпечення позову, який полягає у забороні приватному виконавцю проводити стягнення за виконавчим написом нотаріуса №27545 від 15.09.2021.

Разом з тим, запропонований представником Позивача спосіб забезпечення позову не передбачений чинним процесуальним законодавством та не охоплюється жодним із способів, визначених частиною 1 статті 150 ЦПК України.

Зокрема, застосування такого способу забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії (пункт 2 частини 1 статті 150 ЦПК України) у запропонованому представником Позивача формулюванні не є можливим з наступних підстав.

По-перше, заборона приватному виконавцю проводити стягнення за виконавчим написом фактично означає зупинення виконавчого провадження в цілому, що виходить за межі поняття "певні дії" та не відповідає меті застосування даного заходу забезпечення позову.

По-друге, для випадків оскарження виконавчих документів законодавець передбачив спеціальний, чітко визначений спосіб забезпечення позову - зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (пункт 6 частини 1 статті 150 ЦПК України). Саме цей спосіб є адекватним та співмірним меті забезпечення позову у справах про визнання виконавчих написів нотаріусів такими, що не підлягають виконанню.

Системний аналіз положень статті 150 ЦПК України свідчить про те, що перелік способів забезпечення позову, визначений у частині 1 цієї статті, є вичерпним. Суд не має права застосовувати інші способи забезпечення позову, не передбачені законом, оскільки це суперечило б принципу верховенства права та правової визначеності.

Обрання учасником справи способу забезпечення позову, який не передбачений процесуальним законом, є самостійною підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, незалежно від обґрунтованості мотивів необхідності вжиття таких заходів.

У даному випадку представник Позивача мав обрати передбачений пунктом 6 частини 1 статті 150 ЦПК України спосіб забезпечення позову - зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, однак обрав інший, не передбачений законом спосіб, що унеможливлює задоволення поданої заяви.

За таких обставин заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст.149-150 ЦПК України, суд ухвалив:

1.У задоволенні заяви представника Позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

2.Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: