Справа № 463/7249/25
Провадження № 2/463/261/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Львів

Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Бобрової Ю.Ю.

з участю секретаря Назара Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі по тексту ПрАТ «СГ«ТАС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування,

В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликався на те, що 17.04.2024 о 17:30 по вул. Левицького, 5 у м. Львів сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів: Seat, д.р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та Toyota, д.р.н. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_2 внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Наслідки ДТП її учасники оформили у вигляді повідомлення про ДТП (Європротокол) зі змісту якого слідує, що винною особою у скоєнні ДТП є ОСОБА_1 .

Зазначає, що на момент ДТП діяв Договір добровільного страхування наземного транспорту «ЄВРОКАСКО 5 ЗІРОК» №FO 1632652 від 11.09.2023.

Страхувальник своєчасно звернувся до ПрАТ «СГ«ТАС» із заявою про настання події від 18.04.2024. Дану заяву розглянуто, пошкодження автомобіля Toyota, д.р.н. НОМЕР_2 визнано страховим випадком на підставі: Акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість); рахунку-фактури № ДМ 00065728 від 24.04.2025 та Страхового акту № 10292/17/924 від 29.04.2024.

ПрАТ «СГ«ТАС» здійснило виплату суми страхового відшкодування на користь власника автомобіля Toyota, д.р.н. НОМЕР_2 у розмірі 29 923 грн 84 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 21298 від 30.04.2024.

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність власника Seat, д.р.н. НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ «НАСК«ОРАНТА» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АТ 5167363. ПАТ «НАСК«ОРАНТА» виплатила на користь ПрАТ «СГ«ТАС» за вирахуванням зносу 16 424 грн 33 коп. згідно платіжної інструкції № 14628 від 26.07.2024. До сьогоднішнього дня позивач не отримав ніякого відшкодування зі сторони відповідача, а тому змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

На підставі вище зазначеного просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СГ«ТАС» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 13 499 грн 51 коп. та суму сплаченого судового збору.

Відповідач надав суду письмові пояснення, в яких вказав, що ним надсилалася позивачу пропозиція про досудове врегулювання даного спору шляхом передачі йому пошкодженого бамперу, щоб він його продати на вторинному ринку та компенсувати позивачу частину коштів та просив позивача надати йому акти виконаних робіт, оскільки список цін на виконані роботи не є підтвердженням їх виконання. Вважає, що його мали б повідомити про проведення огляду пошкоджень так як відшкодування є більшим, ніж оплатила його страхова компанія. Долучив фотосвітлини пошкоджень автомобіля Toyota, д.р.н. НОМЕР_2 , які вважає незначними та не такими дороговартісними, як вказує позивач.

Процесуальні питання пов`язані з розглядом справи

05.08.2025 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у справі визначено суддю Боброву Ю.Ю. (а.с. 29).

Із відповіді №1647839 від 07.08.2025 з Єдиного демографічного реєстру встановлено, зареєстроване місце проживання відповідача (а.с. 31).

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 12.08.2025 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Справу призначено до розгляду по суті на 04.09.2025. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі (а.с. 32).

04.09.2025 судове засідання відкладено на 23.09.2025 у зв`язку з перебуванням судді у відпустці (а.с. 39).

23.09.2025 по справі оголошено перерву за клопотанням відповідача до 20.11.2025 (а.с. 47).

20.11.2025 справу знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді у відпустці (а.с. 49).

11.12.2025 розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача на 20.01.2026.

Сторона позивача клопотала про розгляд справи за їх відсутності.

Розгляд справи по суті відбувся 20.01.2026 без участі сторін.

Представник позивача ПрАТ «СГ«ТАС» в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, належним чином повідомлений у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відтак суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 17.04.2024 о 17:30 по вул. Левицького, 5 у м. Львів сталася ДТП за участі автомобілів: Seat, д.р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та Toyota, д.р.н. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_2 внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Наслідки ДТП її учасники оформили у вигляді повідомлення про ДТП (Європротокол) зі змісту якого слідує, що винною особою у скоєнні ДТП є ОСОБА_1 (а.с. 4). Вину у вчиненні ДТП ОСОБА_1 не заперечує.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Toyota, д.р.н. НОМЕР_2 , останній належить ОСОБА_2 (а.с. 15).

На момент ДТП діяв Договір добровільного страхування наземного транспорту «ЄВРОКАСКО 5 ЗІРОК» №FO 1632652 від 11.09.2023, укладений між «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_2 (а.с. 5-14).

ОСОБА_2 повідомив страховика про вищезгадану ДТП та звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування стосовно страхового випадку (а.с. 16).

18.04.2025 проведено огляд автомобіля Toyota, д.р.н. НОМЕР_2 , що підтверджується Актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) (а.с. 18).

Відповідно до Рахунку-фактури №ДМ 00065728 від 24.04.2024 вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota, д.р.н. НОМЕР_2 складає 29 923 грн 84 коп. (а.с. 19).

Згідно із Страховим актом № 10292/17/924 від 29.04.2024 сума страхового відшкодування складає 29 923 грн 84 коп. (а.с. 21).

30.04.2025 відповідно до платіжної інструкції № 21298 ПрАТ «СГ«ТАС» перерахувало на рахунок ТОВ «Діамант Сервісний центр» 29 923 грн 84 коп. за ремонт автомобіля Toyota, д.р.н. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 (а.с. 22).

Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно з умовами договору страхування.

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність власника Seat, д.р.н. НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ «НАСК«ОРАНТА» за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АТ 5167363 (а.с. 24).

Згідно платіжної інструкції № 14628 від 26.07.2024 ПАТ «НАСК«ОРАНТА» виплатила на користь ПрАТ «СГ«ТАС» за вирахуванням зносу 16 424 грн 33 коп. (а.с. 23).

Враховуючи вищезазначене, невідшкодованою позивачу залишається сума коштів у розмірі 13 499 грн 51 коп.

Правові норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відшкодуванням позивачем шкоди, завданої відповідачем, та набуттям права зворотної вимоги (суброгації) до винної особи (відповідача) відшкодування відповідачем шкоди, а саме: різниці між фактичним розміром виплаченого потерпілому страхового відшкодування і страховою виплатою, отриманою від страховика винуватця ДТП (відповідача).

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ЦК України та іншими законодавчими актами.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Під час застосування наведених норм права суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70), відповідно до яких стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язковестрахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому в деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Таким чином, відносини між сторонами у справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач, який є страховиком потерпілої особи, виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи як до страховика потерпілої особи перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.

Відносини ж між відповідачем та його страховиком ПАТ «НАСК«ОРАНТА» регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу в межах ліміту відповідальності за шкоду майну.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні в межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.

Отже, за змістом статті 993ЦК України в системному зв`язку зі статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

З урахуванням вищенаведених норм права, суд дійшов переконання, що в результаті виконання умов договору добровільного страхування та проведення ПрАТ «СГ«ТАС» виплати ОСОБА_2 страхового відшкодування у деліктному зобов`язанні, яке виникло між відповідачем та потерпілим, відбулась заміна кредитора, а саме: до страховика потерпілого ПрАТ «СГ«ТАС» перейшло право вимоги до винної особи у розмірі 13 499 грн 51 коп.

Відповідач у добровільному порядку вказані кошти не відшкодував.

Зважаючи на викладене, повністю, всебічно та об`єктивно проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 13 499 грн 51 коп.

Суд критично оцінює доводи сторони відповідача, оскільки такі спростовуються матеріалами справи та розцінюються як такі, що надані з метою уникнення відповідальності за наслідки вчиненого правопорушення.

Щодо судових витрат.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 10, 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (, м. Проспект Берестейський, 65) суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 13 499 (тринадцять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 51 копійку та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 22 січня 2026 року.

Суддя Юлія БОБРОВА