Справа №337/4981/25
Провадження №2/752/5990/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кокошка О.Б.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Чайка Людмила Йосипівна в інтересах ОСОБА_2 за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулася до суду з відзивом на позовну заяву, в якому заявлене клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін по цивільній справі №337/4981/25.

В обґрунтування клопотання відповідач зазначив, що він не визнає позовні вимоги про розірвання шлюбу, не погоджується з обставинами, викладеними у позові, в частині існування між ними психологічної несумісності, втрати довіри та почуття любові, неможливості подальшого спільного життя як подружжя та примирення між ними. Через військову агресію РФ проти України їх подружжя було вимушено виїхати за кордон. На думку відповідача, після закінчення воєнного стану в Україні буде можливим повернення подружжя та подальше їх спільне життя та продовження шлюбних стосунків. За вказаний час у відповідача стали більш глибшими почуття любові до дитини та дружини, оскільки він почав більше цінити сімейні відносини і життя. Відповідач та позивач наразі проживають за межами України. Відповідач не позбавлений права виїзду з Литви, де він працює, до країни, де проживає позивач з їх дитиною. Він вважає, що наявні підстави для вжиття заходів для примирення їх подружжя з наданням максимального строку.

Просив задовольнити клопотання та провести розгляд справи №337/4981/25 за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, розглянувши клопотання та додані до нього документи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у зміні порядку розгляду справи, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 1 ч. 4 та п. 4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3, 5, 6 ст. 279 ЦПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

В провадженні суду знаходиться справа №337/4981/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Як вбачається зі справи, 01.12.2025 судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі, якою справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

14.01.2026 представник відповідача адвокат Чайка Л.Й. надала відзив на позовну заяву, в якій заявлене клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Від інших учасників справи до суду не надходило заяв, клопотань.

Дослідивши клопотання відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, суд дійшов до висновку, що предметом позову у вказаній справі є розірвання шлюбу, а характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання з викликом сторін в порядку загального позовного провадження для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки вказана справа на підставі п. 4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною справою, що не вимагає проведення судового засідання.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданий не в кожному випадку. Так, коли вирішенню підлягає виключно питання права, то розгляд справи на підставі письмових доказів є більш доречним, ніж усні слухання. Отже, розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін не є порушенням норм п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження не підлягає задоволенню.

Водночас, судом встановлено із відзиву відповідача, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають за межами України, у ФРН та Литві, відповідно.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Проте, позивачем та відповідачем в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України не долучені до матеріалів справи докази на підтвердження обставин щодо місця перебування позивача та відповідача за кордоном із зазначенням відповідної адреси.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 7 ст. 81, ст. 84 ЦПК України з власної ініціативи суд вважає за необхідне витребувати у позивача та відповідача документи на підтвердження обставин щодо їх місця перебування за кордоном із зазначенням відповідної адреси, оскільки учасники справи недобросовісно здійснили їх процесуальні обов`язки щодо подання доказів.

Керуючись ст.ст. 81, 84, 260-261, 277, 279, 352-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження по цивільній справі №337/4981/25 відмовити.

Витребувати у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належним чином завірені копії документів, які містять інформацію про їх місця перебування за кордоном із зазначенням відповідної адреси.

Зобов`язати позивача та відповідача подати зазначені документи безпосередньо до Голосіївського районного суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу та відповідачу, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала складена 15.01.2026.

Суддя О. Б. Кокошко