Справа № 309/4426/25
Провадження № 2/309/1713/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Піцура Я.Я.,

за участю секретаря судового засідання Бондаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Хустської державної нотаріальної контори, про скасування обтяження нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Хустської державної нотаріальної контори, про скасування обтяження нерухомого майна.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач є спадкоємцем всього майна померлого батька ОСОБА_3 . У листопаді 2025 року він вирішив оформити спадкові права і при вивченні документів приватним нотаріусом виявлено два обтяження на спадковий будинок: 1) №62187226, зареєстровано 13.03.2007 на підставі повідомлення б/н, арбітражним керуючим від 30.09.2025, об`єкт обтяження житловий будинок садибного типу, особа майно/права якої обтяжуються ОСОБА_1 ; 2) №62186995, зареєстровано 20.10.2004, на підставі постанови серії АА№622936 від 23.09.2004, видавник Хустський РВДВС, вид обтяження заборона на нерухоме майно, особа майно/права якої обтяжуються ОСОБА_4 . Житловий будинок належав ОСОБА_3 , який ніколи не був боржником перед третіми особами. У позивача на сьогодні також відсутня заборгованість за будь-якими виконавчими провадженнями. Вказані обтяження обмежують права позивача щодо оформлення спадкових прав.

У своєму позові позивач просить суд: скасувати обтяження нерухомого майна, реєстраційний номер №4617960 /номер запису про обтяження 62187226 від 05.11.2005 р. державний реєстратор Якоб Н.І./ зареєстроване 13.03.2007 Хустською державною нотаріальною конторою, об`єкт обтяження усе нерухоме майно, в тому числі житловий будинок в АДРЕСА_1 , та обтяження нерухомого майна, реєстраційний номер №1396487 /номер запису про обтяження 62186995 від 05.11.2025 р. державний реєстратор Якоб Н.І./ зареєстровано 20.10.2024 р. Хустською державною нотаріальною конторою, об`єкт обтяження усе нерухоме майно, в тому числі житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Відзиву на позов відповідач не подавав.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що будинок за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 (а.с.9).

Також убачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадкоємцем усього його майна на підставі заповіту від 06.08.2019 року є позивач ОСОБА_1 (а.с.10, 11).

Згідно інформації, що міститься в Державному реєстрі речових правна нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на вказане вище майно накладено два обтяження у вигляді заборони відчуження об`єктів нерухомого майна: реєстраційний номер №4617960 /номер запису про обтяження 62187226 від 05.11.2005 р. державний реєстратор Якоб Н.І./ зареєстроване 13.03.2007 Хустською державною нотаріальною конторою, на підставі листа №6/118 виданого 30.09.2003 Арбітражним керуючим Сенюк З.Й., вид обтяження арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження житловий будинок садибного типу, особа майно/права якої обтяжуються ОСОБА_1 (а.с.12), та обтяження нерухомого майна, реєстраційний номер №1396487 /номер запису про обтяження 62186995 від 05.11.2025 р. державний реєстратор Якоб Н.І./ зареєстровано 20.10.2024 р. Хустською державною нотаріальною конторою, на підставі постанови серії АА№622936 від 23.09.2004, видавник Хустський РВДВС, вид обтяження заборона на нерухоме майно, особа майно/права якої обтяжуються ОСОБА_4 (а.с.16).

Згідно листа Господарського суду Закарпатської області від 26.11.2025 у період з 2005 до 13.03.2007 справи відносно ОСОБА_1 в суді не розглядалися (а.с.14).

Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 відсутні (а.с.15).

Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, відповідно до статей 15 і 16 ЦПК України у редакції, що була чинною 15 грудня 2017 року, суди розглядають у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України у вказаній редакції. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту. Особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16 (провадження 14-431цс19)).

Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19)).

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Щодо особи відповідача, то за загальним правилом відповідачами у таких справах має бути боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях. Згідно інформаційних довідок таке обтяження накладено Хустською державною нотаріальною конторою. Однак у даних довідках взагалі відсутня інформація щодо особи, в інтересах якої накладено відповідні обтяження на майно. Інші якісь відомості щодо особи ініціатора накладення обтяження відсутні. Відтак неможливо достовірно встановити осіб, в інтересах яких накладено обтяження на майно. А отже суд вважає, що у такому винятковому випадку, як відповідач може бути залучений орган який накладав відповідний арешт, тобто Хустська державна нотаріальна контора, позаяк особа не може бути позбавлена можливості захисту свого права лише через недостатність відомостей про арешт майна у Державному реєстрі.

Далі суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.

За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.05.2013 у справі № 6-26 цс 13 вбачається, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Оскільки, на даний час відсутні відомості про існуючі якісь невиконані зобов`язання позивача, існування заборон на його нерухоме майно протягом такого тривалого часу, є таким, що порушують охоронювані законом майнові права позивача, а тому встановлені обтяження підлягають припиненню.

Ураховуючи наведене, а також те, що обтяження у вигляді заборони формально залишає право власності за позивачем, однак суттєво обмежує його право у розпорядженні таким, а відтак порушене право позивача на володіння та розпорядження своїм майном.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе задовольнити позов.

Керуючись вимогами ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, ЦК Кодексу України суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Хустської державної нотаріальної контори, про скасування обтяження нерухомого майна задовольнити.

Скасувати обтяження нерухомого майна, реєстраційний номер №4617960 /номер запису про обтяження 62187226 від 05.11.2005 р. державний реєстратор Якоб Н.І./ зареєстроване 13.03.2007 Хустською державною нотаріальною конторою, на підставі листа №6/118 виданого 30.09.2003 Арбітражним керуючим Сенюк З.Й., вид обтяження арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження житловий будинок садибного типу, особа майно/права якої обтяжуються ОСОБА_1 .

Скасувати обтяження нерухомого майна, реєстраційний номер №1396487 /номер запису про обтяження 62186995 від 05.11.2025 р. державний реєстратор Якоб Н.І./ зареєстровано 20.10.2024 р. Хустською державною нотаріальною конторою, на підставі постанови серії АА№622936 від 23.09.2004, видавник Хустський РВДВС, вид обтяження заборона на нерухоме майно, особа майно/права якої обтяжуються ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 21 січня 2026 р.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.