Справа № 445/3142/25
Провадження № 4-с/445/1/26
УХВАЛА

Іменем України

14 січня 2026 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Сивака В.М.

при секретарі судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золочів Львівської області скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Заяць О.А., заінтересована особа: Золочівська районна рада Львівської області,

В С Т А Н О В И В:

24.11.2025 до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Заяць О.А.

В обґрунтування скарги посилається на те, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження № 77555259 з примусового виконання виконавчого листа № 445/2775/21, виданого 27.01.2025 Золочівським районним судом Львівської області про зобов?язання Золочівську районну раду Львівської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період з червня 2020 року по грудень включно 2021 року. 13.11.2025 скаржником було проведено ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 77555259, в ході проведення якого стало відомо про винесення старшим державним виконавцем Заяць Остапом Андрійовичем постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.08.2025. Дану постанову ОСОБА_1 було скеровано поштовим відправленням, проте конверт повернувся відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.08.2025 старшим державним виконавцем Заяць Остапом Андрійовичем обґрунтовано вжиттям всіх передбачених законом заходів примусового виконання рішення про зобов`язання боржника до вчинення певних дій, однак такі заходи виявились безрезультатними, а виконати рішення без участі боржника неможливо. 12.08.2025 в Головне управління Національної поліції у Львівській області скеровано Подання (повідомлення) про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно боржника за ознаками складу злочину, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України. Згідно відповіді Головного управління Національної поліції у Львівській області Золочівський районний відділ поліції від 03.09.2025 № : «...По даному факту було скеровано запит у Золочівську районну раду з метою отримання інформації про причини невиконання вищезазначених рішень, проте відповіді по даному факту на даний час в Золочівський РВП ГУНП у Львівській області не надходило. При отриманні інформації буде прийнято рішення про яке Вас буде повідомлено додатково.» Відтак, не дочекавшись результату розгляду Подання, старшим державним виконавцем Заяць Остапом Андрійовичем передчасно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 12.08.2025. У зв`язку з цим просить скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Заяць Остапа Андрійовича про закінчення виконавчого провадження від 12.08.2025 у ВП № 77555259 з примусового виконання виконавчого листа № 445/2775/21, виданого 27.01.2025 Золочівським районним судом Львівської області.

Скаржник у судове засідання не прибув, хоча повідомлявся про таке належним чином.

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Заяць Остапа Андрійовича в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо.

Заінтересована особа: Золочівська районна рада Львівської області в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд скарги у відсутності її представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступних висновків.

Приписами п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно з вимогами ч. 1ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відтак, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, складовою права на справедливий суд.

Стаття 447 ЦПК України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їх права чи свободи.

Приписами ч. 1ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону, а також рішеннями, які відповідно до цьогоЗаконупідлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ч. 1ст.18 ЗаконуУкраїни «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

У справі «Войтенко проти України» (рішення від 29.06.2004 року) Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Судом встановлено, що 12.08.2025 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Заяць Остапом Андрійовичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 77555259, оскільки рішення суду боржником не виконано. 12.08.2025 в Головне управління Національної поліції у Львівській області скеровано Подання (повідомлення) про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно боржника за ознаками складу злочину, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України.

Пунктом 11 ч. 1ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Згідно із положеннями ч. ч. 2, 3ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд зазначає, що лише надіслання запитів до компетентних органів та складання актів свідчить про те, що державний виконавець не вжив достатніх, ефективних заходів для своєчасного примусового виконання виконавчого документа, виданого 27.01.2025 Львівським апеляційним судом про зобов`язання Золочівську районну раду Львівської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період з червня 2020 року по грудень включно 2021 року.

Суд враховує, що Законом України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

За наслідками прийняття оскаржуваної постанови старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

Разом із тим, ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Матеріалами справи не підтверджено належного виконання державним виконавцем вказаних приписів чинного законодавства.

За змістом ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За вказаних обставин, суд вважає, що державним виконавцем не вжито всіх передбачених законом заходів для примусового виконання рішення, тому в нього не було підстав для закриття провадження в справі з підстав, передбачених п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», отже постанова про закінчення виконавчого провадження є передчасною і винесена за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття достатніх, ефективних заходів для своєчасного примусового виконання виконавчого документу, тому є неправомірною.

При цьому суд звертає увагу, що на державну виконавчу службу покладено важливий обов`язок практичної реалізації судового рішення, що набрало законної сили, неналежне, неповне чи несумлінне виконання якого слід вважати порушує вимоги закону, а також нівелює право особи на доступ до суду як такий.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скарги про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.447,450,451 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Заяць О.А., заінтересована особа: Золочівська районна рада Львівської області - задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Заяць Остапа Андрійовича про закінчення виконавчого провадження від 12.08.2025 року по виконавчому провадженні № 77555259.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя В. М.Сивак