Справа № 489/7125/25
Провадження № 2/485/96/26
21 січня 2026 року м. Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Семенака А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м.Снігурівка цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" (далі- ТОВ "ФК "ЕЙС") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 січня 2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №265390064 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 22 000,00 грн, строком на 30 днів, зі сплатою 0,31% від суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами.
За договором факторингу від 28 листопада 2018 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ "Таліон Плюс", яке у свою чергу відступило право вимоги ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" за договором факторингу №05/0820-1 від 05 серпня 2020 року.
У подальшому, 08 липня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ФК "ЕЙС" укладено договір факторингу №08/07/25-Е, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором в сумі 86 996,91 грн.
Посилаючись на те, що відповідачка не виконала зобов`язання за кредитним договором, кредитні кошти у визначені строки не повернула, просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість на свою користь та судові витрати.
У судове засідання учасники справи не з`явилися.
Представник позивача Поляков О. у позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення заперечень не мають.
Відповідачка ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання, конверт повернуто поштою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", додатково виклик відповідача здійснено через оголошення, опубліковане на сайті суду на порталі Судова влада України. Про причини неявки відповідачка суд не повідомила, відзив на позов не надала.
За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу.
Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 14 січня 2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір №265390064, за яким відповідач отримала кредит на суму 22 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, зі сплатою процентів за користування кредитом. (а.с.29-31).
Відповідно до умов договору та Паспорту споживчого кредиту до договору, клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором; кредит надається строком на 30 днів, за користування кредитом клієнт сплачує 113,15 % річних від суми кредиту в розрахунку 0,31 % за кожний день користуванням ним на період визначений п.1.2 Договору.
Згідно п.1.2 Договору, кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (Дисконтний період).
Згідно п.1.7. Договору сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування Кредитом (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах:
п.1.7.1. зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду;
п.1.7.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним.
Згідно п.1.8 Договору проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.4 та 1.7.2. Договору, нараховуються за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Кредиту та до дня фактичного повернення суми Кредиту Позичальником.
У пункті 4.3. Договору сторони погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 днів від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.
У пункті 4.15 Договору зазначено, що цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму.
Як вбачається із Договору, він підписаний сторонами шляхом вчинення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, що підтверджується розділом 5 Договору "Реквізити сторін".
Отже, Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України "Про електронну комерцію" прирівнюється до письмової форми.
Разом з укладанням кредитного договору ОСОБА_1 було підписано заявку на отримання грошових коштів в кредит від 15 жовтня 2021 року та паспорт споживчого кредиту продукту /а.с.19, 28/.
Таким чином, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" виконало свої зобов`язання за договором № 265390064 від 14 січня 2021 року та здійснило переказ грошових коштів у розмірі 22 000 грн. для зарахування на платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 хх-хххх-9481, що підтверджуються копією відповідного платіжного доручення від 14 січня 2021 року /а.с.29/ та банківською випискою по рахунку, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), згідно якої, 14 січня 2021 року на рахунок ОСОБА_1 зараховано 22 000 грн. /а.с.128-134/. Відповідачкою не надано доказів повернення отриманих у кредит коштів кредитору.
28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, а 28 листопада 2019 року - Додаткова угода №19 до вказаного договору факторингу, якою строк дії договогу факторингу № 28/1118-01 продовжено до 31 грудня 2020 року /а.с.67-72/
31 грудня 2020 року була укладена додаткова угода №26 до зазначеного договору факторингу, відповідно до якої вищевказаний договір факторингу викладено у новій редакції /а.с.73-76/.
За пунктом 2.1 Договору згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнт за плату на умовах, визначених цим договором.
Згідно п.4.1 Договору наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним реєстром права вимоги.
Згідно п.8.2 строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1. цього Договору та закінчується 31 грудня 2021 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання стронами взятих на себе зобов`язань за цим Договором.
В подальшому строк дії договору факторингу № 28/1118-01 продовжувався додатковими угодами: №27 від 31 грудня 2021 року до 31 грудня 2022 року; №31 від 31 грудня 2022 року до 31 грудня 2023 року; №32 від 31 грудня 2023 року до 31 грудня 2024 року /а.с.78-79/.
Згідно Реєстру прав вимоги №130 від 20 квітня 2021 року до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №265390064 у розмірі 21 964,80 грн. заборгованість по основному боргу та 38 762,23 грн.- заборгованість по відсоткам /а.с.65-66/.
05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу №05/0820-01 (строк дії продовжено додатковими угодами: №2 від 03 серпня 2021 року до 31 грудня 2022 року; №3 від 30 грудня 2022 року до 30 грудня 2024 року), згідно якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрах прав вимоги, у тому числі і за кредитним договором №265390064, боржник ОСОБА_1 /а.с.58-60/
Сторони погодили у п.4.1 Договору факторингу, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.
Пунктом 12 Договору факторингу передбачено, що одним із додатків до нього є Реєстр прав вимоги.
Як зазначено у наданому позивачем витягу з Реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №265390064, загальна сума заборгованості - 86 996,91 грн., з яких: заборгованість по основному боргу - 21 964,80 грн., заборгованість за відсотками 65 032,11 грн. /а.с.56-57/
08 липня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ФК "ЕЙС" було укладено договір факторингу №08/07/25-Е, згідно якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрах прав вимоги, у тому числі і за кредитним договором №265390064, боржник ОСОБА_1 /а.с.50-53/.
Сторони погодили у п.1.2 Договору факторингу, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношеню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Пунктом 9.8 Договору факторингу передбачено, що одними із додатків до нього є Акт прийому-передачі Реєстру Боржників.
Як зазначено у наданому позивачем витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №08/07/25-Е від 08 липня 2025 року до ТОВ "ФК "ЕЙС" перейшло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №265390064, загальна сума заборгованості - 86 996,91 грн., з яких: заборгованість по основному боргу - 21 964,80 грн., заборгованість за відсотками 65 032,11 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №265390064 від 14 січня 2021 року та розрахунків ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога, ТОВ "Таліон Плюс" заборгованість ОСОБА_1 станом на 31 липня 2025 року (за період з 14 січня 2021 року по 11 червня 2021 року), становить 86 996,91 грн., а саме: заборгованість за основним боргом 21 964,80 грн.; заборгованість по відсотках 65 032,11 грн. /а.с.39-42/.
Згідно з частиною 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.
Таким чином, позивач ТОВ "ФК "ЕЙС" має право грошової вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №265390064 від 14 січня 2021 року, укладеним між відповідачкою та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога".
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
На підставі пункту 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Відповідно до складеного ТОВ "ФК "ЕЙС" розрахунку заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 86 996,91 грн, з яких 21 964,80 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 65 032,11 грн. - заборгованість за відсотками /а.с.38-39/.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості узгоджується з умовами кредитного договору щодо порядку нарахування відсотків за користування коштами у дисконтний період та після його закінчення (90 днів), іншими письмовими доказами у справі, зокрема із витягами із Реєстру прав вимоги, розрахунками заборгованості, складеними ТОВ "Таліон плюс" і ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога".
В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачкою зобов"язань за кредитним договором.
Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають до задоволення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між стронами суд враховує наступне.
За правилами частини 1, пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі у разі задоволення позову - на відповідача.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України).
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у частині 3 статті 141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до частини 1, 4 статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн. витрат на правничу допомогу.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ Фінансова Компанія "ЕЙС" підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №265390064 від 14 січня 2021 року у сумі 86 996,21 грн., з яких 21 964,80 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 65 032,11 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також 5 422,40 грн. судових витрат.
Керуючись ст.4,13,81,141,263-265,268, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ЕЙС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
У задоволенні решти витрат на правничу допомогу позивачу відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дати складання повного судового рішення.
Суддя І.А.Квєтка
Дата складення повного судового рішення 21.01.2026.