"21" січня 2026 р. Справа № 363/207/26
УХВАЛА

21 січня 2026 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Центр надання адміністративних послуг Вишгородської міської ради, про встановленні належності правовстановлюючого документу,

встановив:

заявник звернувся до суду із вказаною заяву, в якій, посилаючись на те, що у договорі купівлі-продажу квартири від 02 липня 2001 року є розбіжності у написанні його прізвища, зокрема у вказаному договорі його прізвище, як покупця зазначено, як « ОСОБА_2 », замість вірного « ОСОБА_3 », що унеможливлює реалізацію його права як власника квартири на реєстрацію у ній його матері, коли орган реєстрації місця проживання не наділений повноваженнями самостійно встановлювати факт належності правовстановлюючого документу конкретній особі за наявності таких розбіжностей, в зв`язку з чим просив встановити факт належності йому договору купівлі-продажу від 02 липня 2001 року посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Л.А. і зареєстрованого під №2344, складеного на ім?я « ОСОБА_4 », як такого, що фактично належить ОСОБА_1 .

Разом з тим, пред`явлену заяву слід залишити без руху, виходячи з такого.

Як убачається з позову та доданих до нього матеріалів, заяву подано без дотримання вимог ст.ст. 177, 294 ЦПК України.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати, у тому числі, і загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Як вбачається з ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Хоча юридичною метою встановлення факту заявник вказує необхідність реєстрації у квартирі його матері та неможливість органами реєстрації здійснити зазначене через вказану невідповідність, ці обставини як і факт звернення заявника до заінтересованої особи з цією метою, в заяві належним чином не викладено і не підтверджено.

Доказів того, що ОСОБА_1 звертався до органів реєстрації місця проживання та отримав письмову відмову в реєстрації його матері у належній йому квартирі з викладених підстав до заяви також не надано.

Крім того, матір заявника, як заінтересована особа в заяві не зазначена, копію заяви з додатками до неї для цієї особи суду не подано.

Отже, заявнику слід усунути недоліки заяви шляхом подання:

- уточненої заяви із зазначенням в ній заінтересованої особи матері заявника, з наданням копії заяви з додатками до неї для цієї особи;

- письмової відмови органів реєстрації місця проживання щодо реєстрації його матері у належній йому квартирі з підстав викладених у заяві.

Відтак відповідно до ст. 185 ЦПК України заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 177, 294 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України,

ухвалив:

заяву залишити без руху.

Для усунення зазначених недоліків надати строк не пізніше 10 днів з дня отримання цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя