УХВАЛА

16 січня 2026 року

м. Київ

справа № 751/7314/24

провадження № 61-141ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 липня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу

Костенко І. М., відповідно до якого просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на:

- 1/4 частку у праві власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:047:0125;

- 1/8 частку у праві власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:047:0123;

- 49/400 часток у праві власності на житловий будинок в

АДРЕСА_1 .

26 березня 2025 року ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від позову про визнання права власності в порядку спадкування та закрито провадження у справі в частині позовних вимог до приватного нотаріуса Чернігівського нотаріального округу Костенко І. М.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 липня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування відмовлено повністю. Стягнуто з

ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу), пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції, в розмірі 12 000 грн.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції вказав, що:

- звертаючись до суду з відзивом на позовну заяву, представник

ОСОБА_2 - адвокат Березовський О. Д. просив суд стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000 грн;

- на підтвердження своїх вимог до суду першої інстанції адвокат Березовський О. Д. надав: договір про надання правничої допомоги

№ 11-2024/ц від 05 вересня 2024 року, ордер серія СВ № 1100028

від 11 вересня 2024 року, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу, акт прийому-передачі грошових коштів на загальну суму

12 000 грн за оплату ОСОБА_2 правничої допомоги;

- оскільки відповідач ОСОБА_2 та адвокат Березовський О. Д. погодили, що розмір гонорару за юридичні послуги становить 12 000 грн,

з урахуванням обсягу наданих та виконаних робіт, принципу розумності та справедливості, суд вважав за необхідне стягнути позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000 грн, оскільки вони підтверджені належними документами.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 липня 2025 року залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6 000 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то апеляційний суд вказав, що:

- звертаючись до суду з відзивом на апеляційну скаргу, представник

ОСОБА_2 - адвокат Березовський О. Д. просив суд стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн;

- на підтвердження своїх вимог до суду апеляційної інстанції адвокат Березовський О. Д. надав: ордер про надання правничої допомоги серії

СВ № 1100028 від 11 вересня 2024 року, виданий на підставі договору про надання правничої допомоги № 11-2024-ц від 05 вересня 2024 року; розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу, акт прийому-передачі грошових коштів згідно договору № 11-2024/ц про надання правничої допомоги від 03 листопада 2025 року;

- враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням поданих представником відповідача доказів, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що вказані витрати у сумі 6 000 грн є документально підтвердженими, були понесені фактично, а їх сума детально описана та обґрунтована адвокатом у наданих документах, а тому підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

02 січня 2026 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 липня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 грудня

2025 року (повний текст постанови складено 15 грудня 2025 року) у справі

№ 751/7314/24, які просить скасувати в частині стягнутих з неї судових витрат.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що розмір судових витрат, який було стягнуто судами, не відповідає умовам укладеного договору про надання правничої допомоги. Крім того адвокатом відповідача не надано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, а також їх вартості.

Заявниця також посилається, що наданий представником відповідача опис робіт (наданих послуг) не є детальним, що позбавляє можливості встановити їх вартість. Зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на їх виконання. Вказує, що судами не було взято до уваги подані клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявниця зазначає

пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду

від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18, від 19 лютого 2020 року

у справі № 755/9215/15, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18,

від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18, від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18, від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20, у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18, від 20 травня 2019 року у справі № 916/2102/17, від 05 червня 2019 року у справі

№ 922/928/18, від 25 червня 2019 року у справі № 909/371/18, від 30 липня

2019 року у справі № 911/739/15, від 01 серпня 2019 року у справі

№ 915/237/18, від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18, від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, від 07 вересня 2020 року у справі

№ 910/4201/19, від 19 листопада 2021 року у справі № 910/4317/21,

від 09 грудня 2021 року у справі № 922/3812/19.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права в оскарженій частині є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення.

Предметом оскарження є рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції, в розмірі 12 000 грн та в суді апеляційної інстанції у розмірі 6 000 грн.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У частинах четвертій - шостій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У пунктах 44, 47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду

від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновок, що: «саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду

від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду

від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Судами встановлено, що представництво інтересів ОСОБА_2 у суді першої інстанції здійснював адвокат Березовський О. Д. згідно з ордером про надання правничої допомоги серії СВ № 1100028 від 11 вересня 2024 року, виданим на підставі договору про надання правничої допомоги № 11-2024/ц

від 05 вересня 2024 року.

Згідно з положенням пункту 1.1 договору № 11-2024/ц від 05 вересня 2024 року клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати допомогу ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу

Костенко І. М. про визнання права власності в порядку спадкування.

Отримання винагороди адвокатом за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. При визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація адвоката (пункти 4.1, 4.2 договору

№ 11-2024/ц від 05 вересня 2024 року).

За надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт авансовано сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленостей сторін та згідно Рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, затверджених рішенням Ради адвокатів Чернігівської області № 119 від 17 березня 2023 року. Крім цього сторони можуть домовитися про додатковий гонорар (премію), якщо для клієнта прийнято позитивне рішення. Позитивним рішенням вважається також закінчення справи мировою угодою та залишення справи без розгляду за заявою іншої сторони (пункт 4.3 договору № 11-2024/ц від 05 вересня 2024 року).

Визначений угодою гонорар може бути в наступному змінений адвокатом у зв`язку із суттєвим зростанням або зменшенням обсягу допомоги, що має бути визначено відповідно до даної угоди. Визначений сторонами гонорар не може бути меншим за мінімальний розмір гонорару, встановлений відповідно до рекомендацій (пункт 4.5 договору № 11-2024/ц від 05 вересня 2024 року).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Договір діє до моменту фактичного виконання доручення або до моменту розірвання договору (пункт 5.1 договору № 11-2024/ц від 05 вересня 2024 року).

Згідно з розрахунком суми гонорару за надану правничу допомогу адвокатом Березовським О. Д. надано правничу допомогу наступного змісту та характеру:

- усна юридична консультація щодо характеру спірних правовідносин, суті порушеного права та способів його захисту, визначення обсягу документів необхідних для складання відзиву на позовну заяву, підписання договору про надання правової допомоги - 03 вересня 2024 року- 30 хв., 500 грн;

- ознайомлення та аналіз документів, встановлення фактичних обставин справи, підготовка та підписання договору про надання правової допомоги - 05 вересня 2024 року - 1 год - 1 000 грн;

- аналіз чинного законодавства, пошук та аналіз відповідної судової практики, формування правової позиції з максимальним захистом прав та інтересів клієнта, розробка стратегії та методів захисту прав клієнта, надання консультацій та узгодження правової позиції з клієнтом, підготовка відзиву на позовну заяву до Новозаводського районного суду м. Чернігова - з 09 вересня 2024 року по 11 вересня 2024 року - 10 год - 6 000 грн;

- роздрукування та завірення 4 екземплярів відзиву на позовну заяву з доданими до нього документами, відправлення засобами поштового зв`язку відзиву учасникам справи та надання відзиву до канцелярії Новозаводського районного суду м. Чернігова - 11 вересня 2024 року - 4 год - 1 500 грн;

- представництво інтересів клієнта та участь в судових засіданнях в Новозаводському районному суді м. Чернігова з послідуючим отриманням в канцелярії рішення суду - орієнтовні витрати часу від 1 год - 3 000 грн.

Всього фактично підлягає сплаті 12 000 грн.

Згідно з актом прийому-передачі грошових коштів згідно договору № 11-2024/ц про надання правничої допомоги від 05 вересня 2024 року клієнт передав, а адвокат прийняв грошові кошти в сумі 12 000 грн, у зв`язку з виконанням його договірних зобов`язань, відповідно до умов укладеного 05 вересня 2024 року між сторонами договору № 11-2024/ц про надання правничої допомоги.

Також встановлено, що при розгляді справи у суді першої інстанції адвокатом Березовським О. Д. в інтересах ОСОБА_2 складено та подано до суду: відзив на позовну заяву з додатками від 11 вересня 2024 року; клопотання про ознайомлення з матеріалами справи від 14 лютого 2025 року (ознайомився

19 лютого 2025 року); клопотання про долучення до матеріалів справи копій документів від 24 березня 2025 року.

Адвокат Березовський О. Д. брав участь у судових засіданнях:

- 28 жовтня 2024 року тривалістю 13 хв., що підтверджується протоколом судового засідання № 3544133;

- 25 листопада 2024 року тривалістю 1 год. 16 хв., що підтверджується протоколом судового засідання № 3680346;

- 20 грудня 2024 року тривалістю 25 хв., що підтверджується протоколом судового засідання № 3818163;

- 26 березня 2025 року тривалістю 1 год. 30 хв., що підтверджується протоколом судового засідання № 4266505;

- 30 травня 2025 року тривалістю 12 хв., що підтверджується протоколом судового засідання № 4615948;

- 23 червня 2025 року тривалістю 1 год. 1 хв., що підтверджується протоколом судового засідання в режимі конференції № 4736256.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, оцінивши докази, надані представником Березовським О. Д. на підтвердження витрат на правничу допомогу, врахувавши критерії складності справи і розумності судових витрат, а також заперечення позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу, дійшов вмотивованого висновку про стягнення з позивача судових витрат відповідача у розмірі 12 000 грн, оскільки ці витрати підтверджені належними і допустимими доказами, а також є співмірними зі складністю справи і обсягом наданих послуг.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, понесених в суді апеляційної інстанції, апеляційний суд встановив, що згідно з розрахунком суми гонорару за надану правничу допомогу адвокатом Березовським О. Д. надано правничу допомогу наступного змісту та характеру:

- ознайомлення зі змістом апеляційної скарги, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, роздрукування та завірення чотирьох екземплярів відзиву на апеляційну скаргу з доданими до неї документами, надсилання засобами поштового зв`язку копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи (позивачу, представнику позивача, третій особі), подання відзиву на апеляційну скаргу до канцелярії Чернігівського апеляційного суду - з 03 листопада 2025 року по 05 листопада 2025 року - 8 год - 5 000 грн;

- представництво інтересів клієнта та участь в судовому засіданні в Чернігівському апеляційному суді з послідуючим отриманням в канцелярії рішення суду - орієнтовні витрати часу 1 год - 1 000 грн.

Всього фактично підлягає сплаті 6 000 грн.

Згідно з актом прийому-передачі грошових коштів згідно договору № 11-2024/ц про надання правничої допомоги від 03 листопада 2025 року клієнт передав, а адвокат прийняв грошові кошти в сумі 6 000 грн, у зв`язку з виконанням його договірних зобов`язань, відповідно до умов укладеного 05 вересня 2024 року між сторонами договору № 11-2024/ц про надання правничої допомоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок апеляційного суду про стягнення з позивача на користь відповідача понесених витрат на правничу допомогу в апеляційному суді в розмірі 6 000 грн, оскільки ці витрати підтверджені належними доказами та є співмірними зі складністю справи.

Отже, рішення районного суду та постанова апеляційного суду, в частині питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, відповідають вимогам закону, Верховний Суд уже викладав висновки щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до таких висновків, з урахуванням обставин встановлених у конкретній справі.

Доводи касаційної скарги переважно спрямовані на необхідність переоцінки доказів Верховним Судом.

Касаційний перегляд вважається екстраординарним, з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції, які обмежено питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи.

Доводи касаційної скарги в частині того, що суди не надали належної правової оцінки клопотанням позивачки про зменшення розміру судових витрат є помилковими, оскільки як районний суд, так і суд апеляційної інстанції дійшли висновку, що заявлений розмір судових витрат є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих послуг.

Враховуючи викладене, підстави для скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду в оскаржуваних частинах відсутні, а у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова

від 02 липня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду

від 10 грудня 2025 року у справі № 751/7314/24.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников