УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви

23 січня 2026 рокуСправа № 495/7358/23
Номер провадження 6/495/18/2026

23.01.2026

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання секретаря Мартиненко Т.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення у цивільній справі № 495/7358/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення,

встановив:

07.01.2026 ОСОБА_1 подав до суду клопотання про відстрочення виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.08.2024 у справі № 495/7358/23 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №495/604/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні, але в будь-якому випадку не більше ніж на один рік з дня ухвалення такого рішення.

Клопотання мотивоване тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.08.2024 у справі № 495/7358/23 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення було задоволено; суд зобов`язав усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом вселення його у вказану квартиру. Рішення набрало законної сили, відкрито виконавче провадження щодо його примусового виконання (постанова від 14.11.2025 ВП№79602088). Виконавець повідомив про намір здійснити примусове вселення.

На даний час існують обставини, що істотно ускладнюють його виконання та роблять його таким, що може порушити баланс інтересів сторін:

1) 2/3 частки квартири належать заявнику, 1/3 батьку, ОСОБА_2 ; квартира є неподільним об`єктом, і частки не можуть бути виділені в натурі. Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області розглядається справа №495/604/25 за позовом заявника до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку з компенсацією її вартості; предметом позову є припинення права власності ОСОБА_2 на частку квартири на підставі ст. 365 ЦК України. Оскільки рішенням у справі № 495/7358/23 передбачено вселення ОСОБА_2 саме на підставі його права власності, то у разі задоволення нового позову про припинення цього права, підстави для проживання ОСОБА_2 у квартирі відпадуть. Негайне виконання рішення про вселення до вирішення спору про припинення права власності призведе до ситуації, коли особа буде вселена, а згодом (у разі задоволення позову) підлягатиме виселенню, що спричинить зайві конфлікти та нестабільність правовідносин, створить загрозу нових порушень, конфліктів та унеможливить виконання майбутнього рішення суду;

2) неможливість спільного проживання та виділення частки в натурі; між сторонами склалися вкрай неприязні, конфліктні стосунки, що підтверджується самим фактом численних судових спорів; спільне проживання в одній квартирі є неможливим і може призвести до загострення конфлікту та загрози життю і здоров`ю сторін;

3) ОСОБА_1 є учасником бойових дій та особою з інвалідністю (третьої групи). участь у бойових діях значно вплинули на фізичний та психоемоційний стан заявника, він потребує спокою та стабільної психологічної атмосфери для реабілітації та підтримання здоров`я; примусове вселення ОСОБА_2 , з яким склалися вкрай неприязні та конфліктні стосунки, неминуче створить постійну стресову ситуацію в побуті. Враховуючи статус ветерана та наявну інвалідність, такий психологічний тиск та конфлікти можуть спровокувати різке погіршення стану здоров`я заявника, що є неприпустимим.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав, просив задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Інші учасники справи у судове засідання не прибули, хоча належно повідомлені про дату, час. місце судового розгляду; про поважність причин неявки, відкладення судового розгляду не заявили.

Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали клопотання, суд дійшов таких висновків.

Судовим рішенням у цивільній справі № 495/7358/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення позов задоволено, усунутого перешкоди ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_2 .

Вказане рішення набрало законної сили 20.10.2025.

Примусове виконання вказаного судового рішення розпочате 14.11.2025 (ВП № 79602088).

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом (частина друга статті 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»)

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, третьою, четвертою статті 435 ЦПК за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У заяві про відстрочення виконання судового рішення у цивільній справі обставиною, яка істотно ускладнює його виконання або робить його неможливим ОСОБА_1 вказує наявність спору між ним та ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спірній квартирі з компенсацією її вартості.

Суд не погоджується із тим, що наявність між сторонами іншого цивільно-правового спору (про припинення права власності на частку у спірній квартирі з компенсацією її вартості) є обставиною, яка істотно ускладнює виконання судового рішення в іншій справі (про усунення перешкод власнику в користуванні спірною квартирою шляхом вселення) або робить його неможливим.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Учасники цивільних правовідносин вільні у виборі способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, терміну звернення за судовим захистом.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див, зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).

Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення та створюються передумови для виникнення «колізії» судових рішень (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.03.2023 у справі № 442/3663/20 (провадження № 61-6501св21)).

На переконання суду, у даному випадку недопустимою є ситуація, коли гіпотетичний результат розгляду судової справи може впливати на реалізацію захищеного у судовому порядку суб`єктом свого права.

Керуючи вказаним, суд дійшов висновку про недоведеність заявником підстав для висновку про наявність обставин (інший спір), що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення виконання судового рішення, суд також враховує заявлені ОСОБА_1 обставини: неможливість спільного проживання та виділення частки в натурі; вкрай неприязні, конфліктні стосунки, спільне проживання в одній квартирі може призвести до загострення конфлікту та загрози життю і здоров`ю сторін; стан здоров`я заявника.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ втручання держави в право на житло повинне відповідати критеріям правомірного втручання в право особи. Будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві». Якраз «необхідність у демократичному суспільстві» і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які у свою чергу мають бути «відповідними і достатніми»; для такого втручання має бути «нагальна суспільна потреба», а втручання - пропорційним законній меті. (Рішенням ЄСПЛ від 23 вересня 1982 року по справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції»); (Рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року в справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, п. 47).

На переконання суду, заявлені обставини не є відповідними і достатніми та такими які б вказували на нагальну суспільну потребу втручання держави у даному випадку у реалізацію права на житло.

Керуючись статтями 260, 261, 435 ЦПК України, суд,

постановив:

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення у цивільній справі № 495/7358/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 23.01.2026.

Суддя Ю.Ф. Волкова