Справа № 369/911/26
Провадження №2-н/369/1029/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішуючи питання щодо підсудності заяви Києво-Святошинському районному суду Київської області, суд зазначає про таке.

Згідно з ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

У заяві про видачу судового наказу зазначено, що заявник та боржник зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді № 2260490 від 21 січня 2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді №2260570 від 21 січня 2026 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 2, 12 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні - реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи; витяг з реєстру територіальної громади - документ у паперовій або електронній формі, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час формування витягу.

З матеріалів заяви підстав для розгляду справи Києво-Святошинським районним судом Київської області згідно вимог ст.ст. 27, 28 ЦПК України не встановлено.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , вказана заява не підсудна Києво-Святошинському районному суду Київської області, в зв`язку з чим у видачі судового наказу згідно п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України слід відмовити.

При цьому, суд роз`яснює, що заявник не позбавлений права подати заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів за підсудністю за своїм зареєстрованим місцем проживання або до суду за зареєстрованим місцем проживання боржника.

На підставі викладеного та керуючись ст. 27, 28, 165, 258-261, 352-353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу не є перешкодою, для повторного звернення з такою самою заявою, в порядку встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ірина КОЗАК