Справа № 278/6390/25
У Х В А Л А

20 січня 2026 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вище вказаною позовною заявою.

Ухвалою суду від 22.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

12.01.2026 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву разом із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Дослідивши матеріали цивільної справи та зазначені клопотання суд дійшов наступних висновків.

Щодо переходу від розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін у спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦПК України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Водночас відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ.

Водночас, положеннями частини 1 статті 274 ЦПК України визначено категорії справ, що підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, серед яких і малозначні справи.

Згідно п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги непов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

При вирішенні питання про розгляд справи суд може відмовити у задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи (ч. 6 ст. 279 ЦПК України).

Як слідує зі змісту позовної заяви, предметом даного позову є стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При цьому, суд враховує, що дана справа віднесена до категорії малозначних (п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України) та підлягає розгляду порядку спрощеного позовного провадження (п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 1 ч. 4 ст. 247 ЦПК України).

Водночас, позивач, обґрунтовуючи необхідність розгляду справи в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, не навела достатніх та переконливих аргументів для необхідності розгляду справи в загальному позовному провадженні.

Поряд з цим, суд зазначає, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження жодним чином не обмежує учасників справи у здійсненні ними усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

З урахуванням вищевикладеного, взявши до уваги категорію та складність спору, обсяг та характер поданих доказів у справі, зокрема предмет та підстави позову, врахувавши положення ч. 6 ст. 279 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розгляду цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Необґрунтовані належним чином заперечення відповідача не можуть слугувати підставою для переходу розгляду справи у спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Разом з тим, суд звертає увагу, що спрощене провадження, як і загальне позовне провадження спрямовані на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження не є провадженням, в якому розглядаються безспірні вимоги. Отже, відповідач не позбавлений можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлений можливості надавати суду свої докази на спростування вимог позивача у строки, визначені судом або законом, заявляти відповідні клопотання та в повній мірі користуватися правами, передбаченими ЦПК України.

Таким чином, враховуючи викладені норми чинного процесуального законодавства, відсутність у клопотанні позивача обґрунтованих підстав для переходу до розгляду справи до порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Керуючись ст. ст. 19, 274, 275, 277, 279, 258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у цивільній справі відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Дубовік