Справа №359/3783/25
Провадження №2-п/359/47/2025
УХВАЛА

14.01.2026 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Кривохижі О.М.

за участю

представника відповідача ОСОБА_1

представника позивача Донченко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення від 14.10.2025 року у цивільній справі за позовом обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Супутник» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2025 року представник відповідача звернувся до суду з вказаною заявою, якою просить скасувати заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.10.2025 року та призначити справу до розгляду за правилами позовного провадження.

В своїй заяві послався на те, що відповідно до позовної заяви та рішення суду безпосереднім доказом, який підтверджує розмір заборгованості є розрахунок заборгованості за комунальні послуги.?Натомість, відповідно до правових висновків Верховного Суду України, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". В своїй Постанові від 09.08.2023 Верховний Суд у справі № 266/4900/21 зазначив, що по своїй суті розрахунок заборгованості не є доказом (зокрема письмовим) у розумінні статей 76, 95 ЦПК України, а є результатом вчинення арифметичних дій стороною з метою визначення суми боргу з яким суд може погодитись або ж навести свій розрахунок. З наведеного вбачається, що належними, допустимими та достатніми доказами, які стосуються предмету даного позову у вигляді обсягу і вартості отриманих відповідачкою житлово-комунальних послуг, a також факту заборгованості є зокрема рахунки, платіжні відомості, квитанції, що виставляються споживачам, а також звіти про величину використаної ОСББ теплової енергії, холодної та гарячої води за загальнобудинковим засобом обліку. Таким чином, за відсутності належних та допустимих доказів, які підтверджують факт та розмір заборгованості вищевказані платіжні інструкції мають суттєве значення для правильного вирішення справи по суті, оскільки спростовують правомірність позовних вимог щодо наявності факту та розміру заборгованості, а також щодо розміру штрафних санкцій і інфляційних витрат.

Відповідачка по поважним причинам не з`являлась у судові засідання оскільки, починаючи з 07.04.2022 була відсутня на території України, не була обізнана щодо наявності в проваджені суду даного позову, внаслідок чого була позбавлена можливості надати суду відзив та належні і допустимі докази.

У судове засідання представник відповідача подану заяву підтримав та просив скасувати заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.10.2025 року та призначити справу до розгляду за правилами позовного провадження.

Представник позивача заперечував проти задоволення поданої заяви.

Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що заява підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.10.2025 року позовні вимоги ОСББ «СУПУТНИК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ «СУПУТНИК» заборгованість зі сплати комунальних послуг в розмірі 51848 гривень 52 копійки, інфляційних збитків в розмірі 42 855 гривень 34 копійки та 3% річних в розмірі 9584 гривні 16 копійок. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСББ «СУПУТНИК» судовий збір в розмірі 3028 гривень 00 копійок. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСББ «СУПУТНИК» відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що

- відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин;

- і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.3 ст.287 ЦПК України в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Верховний Суд України в Узагальненні практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах від 11.01.2008 року зазначив, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.00.2011 року у справі № 6-27145св11.

Отже, наявність одночасно вище вказаних двох підстав є гарантією для скасування заочного рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення.

Представник посилається на ту обставину, що відповідач починаючи з 07.04.2022 була відсутня на території України, на підтвердження чого надав копію закордонного пастору гр.. ОСОБА_2 . Дослідивши вказану копію встановлено, що відповідач дійсно у період 2022-2023 роках періодично виїжджала за межі України, проте розгляд вказаної справи проходив у 2025 році, а отже до вказаних тверджень представника відповідача суд відноситься критично.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідач у встановленому законом порядку двічі поспіль повідомлявся про час, дату та місце розгляду цивільної справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 88,97).

З огляду на це суд вважає, що представником відповідача не надано належних та допустимих доказів поважності не явки відповідача у судове засідання, а отже підстави для скасування заочного рішення Бориспільського міськрайонного суду від 14.10.2025 року відсутні. Тому подану заяву належить залишити без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, абз.2 ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 16 січня 2026 року.

Суддя Чирка С.С.