ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/286/26 Справа № 191/4267/24 Суддя у 1-й інстанції - Твердохліб А. В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів: Пищиди М.М., Макарова М.О.,

за участю секретаря Піменової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, Раївська сільська об`єднана територіальна громада Синельниківського району Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання у житловому приміщенні без реєстрації,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2025 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту постійного проживання у житловому приміщенні без реєстрації, заінтересована особа Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради.

Заява мотивовано тим, що 01.07.2024 року заявниця ОСОБА_1 зверталась з пакетом документів та заявою до Державного департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради щодо оформлення передачі у власність житлової площі в гуртожитку.

У липні місяці 2024 року заявниця ОСОБА_1 отримала лист-відповідь Державного департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 08.07.2024 про відмову щодо оформлення передачі у власність житлової площі в гуртожитку, у зв`язку з тим, що їм для приватизації житла потрібно місце реєстрації за період з січня 1998 року по лютий 2014 року.

Також, в листі було зазначено, що встановлення факту проживання необхідно для реалізації права на проживання.

05.04.2024 року ОСОБА_1 листом направила на адресу Державного департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради довідку №531 від 05.08.2024 року, видану виконавчим комітетом Раївської сільської ради, яка підтверджує її фактичне проживання без реєстрації з 01.01.1998 по лютий 2014 року за адресою: АДРЕСА_1 , в телефонному режимі ОСОБА_1 повідомлено, що вона повинна надати рішення суду про встановлення факту її місця проживання з 01.01.1998 по лютий 2014 р.

У зв`язку із викладеними обставинами, заявник ОСОБА_1 просила суд встановити факт постійного проживання, її ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.01.1998 по лютий 2014 р.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2024 року залучено до участі у цивільній справі окремого провадження №191/4267/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, про встановлення факту постійного проживання у житловому приміщенні без реєстрації, заінтересовану особу Раївську сільську об`єднану територіальну громаду Синельниківського району Дніпропетровської області, розташовану за адресою: 52523, Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, с. Раївка, вул. Центральна, буд. 36.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року у задоволені заяви про встановлення факту постійного проживання у житловому приміщенні без реєстрації відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставини, що мають значення для справи, а також на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання у житловому приміщенні без реєстрації.

Відзив сторонами надано не було.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року було знято з апеляційного розгляду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, Раївська сільська об`єднана територіальна громада Синельниківського району Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання у житловому приміщенні без реєстрації та направлено до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області для усунення недоліків.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2025 року виправлено в абзаці п`ятому вступної частини та абзаці першому резолютивної частини рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року, вказавши також учасником справи заінтересовану особу Раївську сільську об`єднану територіальну громаду Синельниківського району Дніпропетровської області.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, довідками про доставку електронного листа і смс-повідомлення та отримання документів в Електронному суді.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як роз`яснено в пункті 1постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Із змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить суд встановити факт постійного її проживання без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.01.1998 року по лютий 2014 року, з метою оформлення передачі у власність житлової площі в гуртожитку.

Одночасно заявником не підтверджено, що вище вказаний гуртожиток знаходиться у комунальній власності. Також, матеріали справи не містять доказів на підставі чого вона була заселена до кімнати вищевказаного гуртожитку.

Суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу.

Тобто, однією з умов реалізації права на приватизацію кімнати у гуртожитку, окрім тривалості проживання, є юридичний факт вселення особи у цю кімнату у передбаченому законом порядку і на підставі відповідних правовстановлюючих документів, яким, наприклад може бути ордер на вселення.

У даному випадку слід зазначити, що окреме провадження - це провадження, в якому відсутній спір про право. Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне. Критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту, навіть за відсутності заперечень таких осіб.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить висновку про те, що із заяви ОСОБА_1 та доданих до заяви матеріалів вбачається спір про право на користування житловим приміщенням (кімнатою) у гуртожитку, яке, у свою чергу, є підставою для приватизації цієї кімнати.

У даній справі встановлення факту постійного проживання у кімнаті гуртожитку пов`язане з існуванням спору про право проживання у цій кімнаті, яке вирішується в порядку позовного провадження та з необхідністю вирішення питання наявності у ОСОБА_1 законних підстав для проживання у зазначеному житловому приміщенні та реєстрації у встановленому законом порядку місця свого проживання саме в цій кімнаті.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року в справі № 139/122/14-ц (провадження № 61-3238св22) вказано, що: "під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право".

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 січня 2023 року в справі № 198/99/15-ц (провадження № 61-7049св22) вказано, що:

"згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. […]

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права".

Відповідно до пункту 4 частини 1статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що у даній справі має місце спір про право, що фактично унеможливлює вирішення поставлених заявником вимог в порядку окремого провадження.

Крім того, колегія суддів роз`яснює, що ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися до суду в позовному провадженні.

У разі оскарження до суду відмови відповідного органу в установленні юридичного факту, який підлягає встановленню у позасудовому порядку, такий спір слід розглядати в порядку адміністративного судочинства і суди насамперед перевіряють, чи відповідає оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, а відповідач в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідно до частини другої статті 77 КАС України повинен довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності.

Керуючись статтями 259, 268, 374, 377, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, Раївська сільська об`єднана територіальна громада Синельниківського району Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання у житловому приміщенні без реєстрації залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22 січня 2026 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: М.М. Пищида

М.О. Макаров