справа № 631/894/25
провадження № 2/631/266/26
У Х В А Л А

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі,

23 січня 2026 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т. М. розглянувши питання можливості відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (адреса місця проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1240.

При вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суд бере до уваги, що відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За загальним правилом, визначеним у статті 27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями Цивільного процесуального кодексу України.

У статті 28 Цивільного процесуального кодексу України визначені випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред`явлений в одному з двох і більше судів.

Так, згідно з частиною 2 статті 28 Цивільного процесуального кодексу України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

При цьому, суд не має право обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді. Право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 27 Цивільного процесуального кодексу України) і правилом альтернативної підсудності (стаття 28 Цивільного процесуального кодексу України) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина 16 статті 28 Цивільного процесуального кодексу України).

Аналогічний правовий висновок викладений й Верховним Судом у постанові від 20 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19 (провадження № 61-21991св19), де зазначено, що тлумачення статей 27, 28 Цивільного процесуального кодексу України свідчать про те, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 Цивільного процесуального кодексу України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 Цивільного процесуального кодексу України. Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Як убачається з матеріалів справи, зокрема, довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 23 серпня 2023 року № 6320- та № 6320-, виданих Нововодолазькою селищною радою Харківського району Харківської області, фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є адреса: АДРЕСА_1 .

У частині 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (частина 1 та 2 статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»).

Статтею 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо).

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

Також суд бере до уваги, позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29 липня 2019 року у справі № 409/2636/17, де вказано на те, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі статтею 5 якого, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

У постанові Верховного Суду від 14 серпня 2024 року у справі № 607/5535/22 (провадження № 61-17499св23) зазначено, що особи, які залишили або покинули своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та стали на облік як внутрішньо переміщені особи можуть звертатися з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування. Таким чином, якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО (внутрішньо переміщена особа), то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування.

З огляду на викладене довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання як позивача ОСОБА_1 , так і місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Таким чином, виходячи з того, що позивач та малолітня дитина мають статус внутрішньо переміщених осіб й фактично проживають у селі Новоселівка Нововодолазької об`єднаної територіальної громади Харківського району Харківської області, в даному випадку можливо дану справу розглядати у Нововодолазькому районному суді Харківської області, у тому числі з урахуванням приписів частини 2 статті 28 Цивільного процесуального кодексу України, аби забезпечити право позивача на доступ до суду.

У відповідності до положень частини 6 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

23 січня 2026 року за вхідним № ЕП-120/26-вх. та вхідним № ЕП-116/26-вх. в порядку, передбаченому частиною 7 статті 187 Цивільного процесуального кодексу України, судом отримано інформацію від Південної міської ради Харківського району Харківської області № 46 від 07 січня 2026 року та від Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області № 6301.4.3-574/63.2-26 від 09 тічня 2026 року про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача по справі ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

В даному випадку предметом спору є вимоги про розірвання шлюбу, позивач та малолітня дитина мають тимчасове зареєстроване місце проживання як внутрішньо переміщені особи на території Нововодолазької об`єднаної територіальної громади Харківської області, а отже позовна заява пред`явлена з дотриманням правил альтернативної підсудності, передбаченої статтею 28 Цивільного процесуального кодексу України та з додержанням вимог статтей 175 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Позовну заяву слід розглядати в порядку цивільного судочинства і вона підсудна Нововодолазькому районному суду Харківської області.

Істотних недоліків в оформлені матеріалів позову суддею не виявлено.

Підстави, визначені статтями 185 186 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Оскільки подані заявником матеріали не містять явних і очевидних перешкод для прийняття позову до розгляду, то провадження у справі належить відкрити.

Відповідно до частин 2 та 4 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється за правилами загального або спрощеного позовного провадження. При цьому, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ та справ незначної складності.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Малозначними є справи, зокрема про розірвання шлюбу (пункт 4 частини 6 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України) та справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (пункт 3 частини 6 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України).

Приписи частини 4 статті 274 Цивільного процесуального кодексу Українимістять заборону на обрання форми цивільного судочинства, так в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, зокрема що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Оскільки предмет позовних вимог не підпадає під обмеження, які визначені частиною 4 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, тому вказана справа може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтею 19, частиною 2 статті 28, частиною 5 статті 128, статтями 187, 260, 261, 274, 352 355 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та відкрити провадження у цивільній справі з єдиним унікальним № 631/894/25 (провадження № 2/631/266/26).

Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Призначити судове засідання на 09 годину 00 хвилин 16 лютого 2026 року у приміщенні Нововодолазького районного суду Харківської області, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Нова Водолага, вулиця Захисників України, будинок № 1.

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали, протягом якого відповідач має право надіслати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 178 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до вимог частини 4 статті 178 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У строк для подання відзиву, відповідно до частини 1 статті 193 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Відповідач має право не пізніше ніж за п`ятнадцять календарних днів до дати проведення спрощеного позовного провадження надіслати суду заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частин 3 5 статті 178 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Відповідач не пізніше ніж у п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив, має право надати свої заперечення або письмові пояснення щодо відповіді на відзив, оформлені у відповідності з вимогами частин 3 5 статті 178 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, копія яких одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до вимог статті 83 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, позивач, особи яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, повинний подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи, а відповідачу одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі надіслати копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://nv.hr.court.gov.ua/sud2028/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку, окремо від рішення суду, не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т. М. Трояновська