Провадження № 2/541/609/2026
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2026 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Морозовська О.А., розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У січні 2026 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за підсудністю з Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою суду від 07 січня 2026 року позовну заяву залишено без руху та позивачу був наданий строк 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду.

Судова кореспонденція, разом з ухвалою суду від 07 січня 2026 року про залишення позовної заяви без руху надіслана позивачу АТ «ПриватБанк» в їх електронний кабінет в підсистемі «Електронний Суд» та отримана ними 09 січня 2026 року. Також, судова кореспонденція, разом з ухвалою суду від 07 січня 2026 року про залишення позовної заяви без руху надіслана представнику позивача АТ «ПриватБанк» Ляр Д.Ю. на його електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказану в позовній заяві та отримана ним 08 січня 2026 року.

Таким чином, ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 січня 2026 року про залишення позовної заяви без руху вручено позивачеві 09 січня 2026 року.

Також ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 січня 2026 року було своєчасно внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому позивач у вільному доступі мав можливість ознайомитись з її змістом.

Таким чином, суд вважає, що позивач був повідомлений належним чином про залишення позову без руху.

Відповідно до частини першої статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

У даному випадку строк для усунення недоліків позовної заяви розпочався - 10 січня 2026 року та тривав до 19 січня 2026 року.

21 січня 2026 року, тобто з порушенням встановленого судом процесуального строку, АТ «ПриватБанк» подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Суд враховує, що позивач не звертався із клопотанням про продовження процесуального строку, встановленого судом в ухвалі Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 січня 2026 року про залишення позовної заяви без руху.

Отже, АТ «ПриватБанк» вимоги ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 січня 2026 року не виконало, недоліки позовної заяви не усунуло в строк, встановлений судом.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частиною п`ятою статті 185 ЦПК України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Із цього приводу прецедентними є рішення Європейського Суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач не усунув недоліки, вказані в ухвалі про залишення позовної заяви без руху у строк, встановлений судом, що є підставою для повернення позовної заяви позивачу, в порядку визначеному частиною третьою статті 185 ЦПК України.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву Акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя: О. А. Морозовська