УХВАЛА

20 січня 2026 року

м. Київ

справа № 754/17684/21

провадження № 61-16600ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Досінчук Федір Іванович, про визнання заповіту недійсним,

встановив:

31 грудня 2025 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 року у вказаній справі. Зазначена касаційна скарга датована 14 серпня 2025 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюєтьсяз дня складення повногосудового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скаргаподана протягом тридцяти днів з днявручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Відповідно до частини третьої статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомлення про вручення.

За приписами частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Адвокат Кулік В. М. вважає, що касаційна скарга подається в межах строку на касаційне оскарження, оскільки вона отримала копію оскаржуваної постанови апеляційного суду 18 липня 2025 року.

Згідно з даними, внесеними до Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст постанови Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 року складений 16 липня 2025 року, тому останнім днем звернення з касаційною скаргою було 15 серпня 2025 року.

З наданої накладної вбачається, що касаційна скарга була надіслана кур'єрською службою «ФЕМ-ЕКСПРЕС».

Поряд з цим Законом України «Про поштовий зв'язок» передбачено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

Матеріали справи не містять розрахункових документів, які б підтверджували надання послуг поштового зв'язку.

Законом України «Про поштовий зв'язок» визначено, що право надавати послуги поштового зв'язку мають оператори поштового зв'язку (оператори), якими згідно зі статтею 1 Закону України «Про поштовий зв'язок» є суб'єкти господарювання, що здійснюють діяльністьна території України та у встановленому законодавством порядку надають послуги поштового зв'язку.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про поштовий зв'язок» оператори поштового зв'язку надають користувачам послуги поштового зв'язку відповідно до законодавства та можуть провадити іншу господарську діяльність у встановленому законом порядку.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв'язку, від 19 квітня 2023 року № 138 затверджено Порядок ведення єдиного державного реєстру операторів поштового зв'язку (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 6 розділу І Порядку реєстр оприлюднюєтьсяв систематизованому виглядіна офіційному вебсайті НКЕК. Відомості, що містяться в реєстріоператорів поштового зв'язку, є відкритими та загальнодоступними і підлягають розкриттюз урахуванням Закону України «Про захист персональних даних».

Суб'єкт господарювання, який є оператором поштового зв'язку, здійснює свою діяльність із дотриманням Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, та направляє до НКЕК повідомлення відповідно до цього Порядку.

Таким чином, особа, яка надає послуги поштового зв'язку (у тому числі кур'єрські послуги, що охоплюється поняттям «послуги поштового зв'язку»), має бути внесена до відповідного реєстру та має здійснювати свою діяльність з дотриманням Правил надання послуг поштового зв'язку.

Відповідно до Єдиного державного реєстру операторів поштового зв'язку, ведення якого покладено згідно зі статтею 8 Закону України «Про поштовий зв'язок» на Національну комісію, що здійснює державне регулюванняу сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв'язку, кур'єрська служба «ФЭМ Экспресс» не є уповноваженим оператором з надання послуг поштового зв'язку, оскільки така юридична особа не зареєстрована відповідно до вимог чинного законодавства в якості оператора надання послуг поштового зв'язку та не наділена таким правовим статусом і повноваженнями.

Також судом враховано, що з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що адресою ТОВ «ФЕМ ЕКСПРЕС» є м. Донецьк, яке відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, вся територія Донецького району з 07 квітня 2014 року віднесена до тимчасово окупованих територій.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами-підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежнупрофесійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншутериторію України. Правочин, стороною якого є суб'єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним.

Крім того, порядок надання послуг поштового зв'язку, права та обов'язки операторів поштового зв'язку і користувачів послуг поштового зв'язку та регулювання відносин між ними визначають Правила надання послуг поштового зв'язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила).

Відповідно до пункту 9 Правил оператори поштового зв'язку зобов'язані, зокрема, забезпечувати надання послуг поштового зв'язку встановленого рівня якості відповідно до нормативно-правових актів, що регламентують діяльність операторів поштового зв'язку, умов договору.

Згідно з пунктом 58 Правил під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток поштового календарного штемпеля. Дата відбитка поштового календарного штемпеля маркувальної (франкувальної) машини повинна відповідати даті подання письмової кореспонденції для пересилання. Якщо на письмовій кореспонденції, поданій для пересилання, відсутній відбиток поштового календарного штемпеля або зазначена дата не відповідає даті подання її для пересилання, така кореспонденція повертається відправникові для відповідного оформлення.

У разі виявлення у поштових скриньках поштових відправлень, оплату яких здійснено із застосуванням відбитків маркувальної (франкувальної) машини, відбитків про оплату письмової кореспонденції, нанесених друкарським чи іншим способом, або інших відміток про оплату, такі відправлення за призначенням не пересилаються, а першочергово повертаються за зворотною адресою.

Слід зазначити, що накладна не є належним доказом підтвердження дати відправлення касаційної скарги у зв'язку з її невідповідністю вимогам вказаних Правил, оскільки на ній відсутній відбиток календарного штемпеля, який би підтверджував прийом поштового відправлення, контроль за маршрутом і часом перебування в дорозі.

З огляду на зазначені законодавчі положення, Верховний Суд вважає, що заявником не надано належних доказів на підтвердження надіслання касаційної скарги у строк, передбачений ЦПК України.

Ураховуючи наведене, заявником пропущено встановлений законодавством строк для звернення до суду з касаційною скаргою.

Разом з тим ОСОБА_1 чи її представником не подано до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

Таким чином, заявнику слід надати суду заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, в якій навести поважні підстави для поновлення такого строку та надати на їх підтвердження відповідні докази.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов'язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 червня 2025 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов