КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року м. Київ

Унікальний номер справи № 369/9147/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3268/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Євграфової Є.П., Саліхова В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 серпня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Скрипник О.Г., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зараз-5» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати за постачання теплової енергії, -

в с т а н о в и в :

У травні 2024 року представник ТОВ «Управляюча компанія «ЗАРАЗ-5» - Гуртовенко С.І. звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути відповідача ОСОБА_1 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у загальній сумі 56 275, 69 грн та судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, у розмірі 3 028, 00 грн (а.с. 1-5 зворот).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач ОСОБА_1 є власницею нежитлового приміщення - магазину за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з витягом з Державної реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач ТОВ «УК «ЗАРАЗ-5» отримало ліцензію на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, виданої розпорядженням Київської обласної державної адміністрації № 424 від 09 липня 2021 року, з наміром здійснювати господарську діяльність з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії на території АДРЕСА_1 .

Рішенням Виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 29 вересня 2022 року за № 361, для ТОВ «УК «ЗАРАЗ-5» встановлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування постачання на опалювальний період 2022/2023 pоків:

- для споживачів/населення житлових будинків, розташованих по АДРЕСА_1 - 2 070, 70 грн/1 Гкал. з ПДВ;

- для бюджетних установ/організацій та релігійних установ/організацій - 3 407, 40 грн/l Гкал. з ПДВ;

- для інших споживачів на території АДРЕСА_1 - 6 403, 89 грн/1 Гкал. з ПДВ.

Рішенням Виконавчого комітету Борщівської сільської ради Бучанського району Київської області від 20 жовтня 2023 року за № 601, у відповідності до роз`яснення Міністерства розвитку громад та територій України, № 7/10.2/8416-22 25 серпня 2022 року, вимог пункту 1 постанови КМУ від 29 квітня 2022 року № 502 та статті Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення функціонування», Товариству встановлено тарифи на теплову енергію, виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії споживачам на території АДРЕСА_1 та іншим споживачам, а саме:

- для споживачів/населення житлових будинків, розташованих по АДРЕСА_1 - 2 070, 70 грн/1 Гкал. з ПДВ;

- для бюджетних установ/організацій та релігійних установ/організацій на території АДРЕСА_1 - 3 923, 13 грн/1 Гкал. з ПДВ;

- для інших споживачів на території АДРЕСА_1 - 4 839, 96 грн/1 Гкал. з ПДВ.

Пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 5 вказаного Закону визначено перелік житлово-комунальних послуг і відповідно до пункту 2 частини першої цієї статті постачання теплової енергії є комунальною послугою.

Відповідно до частин першої, другої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Частиною п`ятою ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Споживачами багатоквартирного будинку № 9 у межах вимог частини п`ятої статті Закону України «Про житлово-комунальні послуги» рішення про вибір моделі договірних відносин не приймалось.

Цивільним Кодексом України встановлено загальні вимоги до укладення договорів.

Відповідно до частини другої ст. 638 Цивільного Кодексу України, договір укладається шлях пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцеп) другою стороною.

Частиною першою ст. 640 Цивільного Кодексу України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді г прийняття цієї пропозиції.

Згідно з частиною першою ст. 641 Цивільного Кодексу України, пропозицією укласти договір, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Частинами першою і другою ст. 642 Цивільного Кодексу України передбачено, що відповідь особі, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплат відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або встановлено законом.

Відповідно до п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

01 жовтня 2021 року на сайті ТОВ «Управляюча компанія «ЗАРАЗ-5» zaraz5.com.ua опубліковано індивідуальний договір приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії по будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту ТОВ «УК «ЗАРАЗ-5».

У відповідності до вимог наведених норм індивідуальні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії є укладеними між споживачами та ТОВ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «ЗАРАЗ-5» з 31 жовтня 2021 року.

Відповідно до п. 34 укладеного Індивідуального договору приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії по будинку № 9-Б від 01 жовтня 2021 року, споживач здійснює оплату за цим Договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

ТОВ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «ЗАРАЗ-5» з 01 листопада 2021 року надає послуги з теплопостачання для споживачів ЖК «ЧАЙКА» належним чином та у повному обсязі. Ефективність, якість та своєчасність послуг залежить від своєчасних розрахунків мешканців за спожиті послуги.

Відповідач є власницею нежитлового приміщення-магазину у будинку АДРЕСА_1 та в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є споживачем, який користується наданими ТОВ «УК «ЗАРАЗ-5» послугами з постачання теплової енергії.

Акцептування договору відповідачем відбулося за фактом надання послуги з постачання теплової енергії.

У відповідності до вимог частини п`ятої ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з відповідачем укладено публічний договір приєднання про надання комунальних послуг, який розміщений на офіційному веб-сайті ТОВ «УК «ЗАРАЗ-5»: https://uk-zaraz5.com.ua/.

Відповідно до пункту 5 частини другої ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Також відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідачу постійно надавались та надаються послуги з теплопостачання, проте, до цього часу відповідачем за вказаний період не повністю сплачено рахунок з постачання теплової енергії.

Обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів, спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315.

Згідно з вимогами даної Методики розподілу у будинку АДРЕСА_1 нарахування плати за послугу теплової енергії відбувалося за допомогою будинкового приладу обліку теплової енергії.

Загалом відповідачу з листопада 2022 року по березень 2024 року надано послуг з теплопостачання на суму 56 275, 69 грн, а сплачено відповідачем за спожиті послуги - 0, 00 грн, у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість на суму 56 275, 69 грн.

Станом на день подачі позовної заяви відповідачем фактично спожито, але в повному обсязі не сплачено надані послуги з теплопостачання, у зв`язку із чим, відповідно до рахунків-фактур на оплату послуг з постачання теплової енергії у відповідача виникла прострочена заборгованість.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

В якості висновку можна зазначити, що ТОВ «УК «ЗАРАЗ-5» повністю виконало свої зобов`язання щодо забезпечення надання комунальної послуги, надавши відповідачеві послуги своєчасно та у повному обсязі, а відповідач у свою чергу неналежним чином виконує свої зобов`язання по їх оплаті, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість в сумі 56 275, 69 грн.

Таким чином, між позивачем та відповідачем наявні договірні відносини, породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає відповідачеві комунальну послугу, а відповідач нею користуються (а.с. 1-5 зворот).

У відзиві на позов представник відповідача вказав, що Будинок за адресою: АДРЕСА_1 обладнаний загальнобудинковим засобом обліку теплової енергії (а.с. 42-48).

В свою чергу, нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 обладнано індивідуальним засобом обліку теплової енергії, має окрему вхідну групу, та, відповідно, не використовує теплову енергію місць загального користування і допоміжних приміщень будинку.

З доданих до позовної заяви рахунків-фактур не можливо достеменно встановити яким чином, по яким показникам, за якою формулою та методикою були визначені щомісячні нарахування за теплову енергію, оскільки призначення платежів за кожним рахунком-фактурою є «теплова енергія (інші споживачі) донарахування до min частки споживання». Згідно із п. 5 частини другої ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів, у визначених законом випадках - управителів, і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг.

Споживач має право одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо (п. 2 частини першої ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV).

Виконавець, тобто суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, зобов`язаний надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо (абз. 5 частини першої ст. 1, п. 4 частини другої ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV).

Враховуючи фактичні обставини, позивач 06 грудня 2023 року звернувся до відповідача з заявою, у якій зазначив про обладнання приміщення індивідуальним лічильником, просив не нараховувати вартість теплової енергії за МЗК і допоміжних приміщень, скликати комісію для встановлення реального обсягу використання теплової енергії з документально підтвердженими витратами.

Внаслідок відсутності відповіді відповідача на заяву від 06 грудня 2023 року, позивач повторно звернувся до ТОВ «УК «Зараз-5» з заявою про надання відповіді на раніше подану заяву.

На час подання відзиву на позовну заяву відповідь від відповідача на заяви від 06 грудня 2023 року та від 25 червня 2024 року споживачем не отримано.

Також у відзиві представник відповідача вказав, що, рахунки-фактури, на підставі яких позивачем визначена сума заборгованості за постачання теплової енергії, додані по позовної заяви, не містять показів вузла комерційного обліку, за показами якого здійснюється нарахування кожному споживачу відповідно до вимог, встановлених частини другої ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», а саме:

- визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку:

1) загальний обсяг теплової енергії, що надходить до індивідуального теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку, а в разі їх відсутності - за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

2) обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово- комунального господарства;

3) загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи розрахунку, виконаного відповідно до наведеної норми матеріального права, вважається, що заявлена сума не є обґрунтованою та, відповідно, до положень ст. ст. 76-79 ЦПК України, наданий позивачем розрахунок не є належним, достовірним та допустимим доказом наявності заборгованості.

Крім цього, позивач також не надав до суду відомостей про вузол комерційного обліку, його показники, повірку відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», акти про зняття показів загальнобудинкового засобу обліку теплової енергії, тарифи, що унеможливлює визначення обсягів та вартості наданої послуги відповідно до розрахунку, на підставі якого заявлені позовні вимоги у цій справі.

Належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду.

Враховуючи, що будинок в якому розташоване приміщення відповідача, оснащений єдиною централізованою системою опалення з приладом комерційного обліку теплової енергії, а відповідач має індивідуальний засіб обліку теплової енергії, позовні вимоги мають бути підтверджені відповідними розрахунками, згідно з вищенаведеними нормами матеріального права, яким врегульовано спірні правовідносини.

Таким чином, враховуючи, що надання позивачем послуг з теплопостачання, окрім розрахунку заборгованості, іншими доказами не підтверджено, відсутні підстави вважати рахунки-фактури належними та допустимими доказами у справі.

Так, позивачем не надано актів про подачу теплової енергії, складених за участю представника керуючої компанії та представника ТОВ «УК «Зараз-5» за заявлені періоди заборгованості, також не надано відомостей про засіб комерційного обліку за показами якого зроблений розрахунок, його повірку тощо.

Зазначені дії позивача чітко врегульовано положеннями ст. 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», а саме.

Зняття показань вузлів комерційного обліку щомісяця здійснюється виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у присутності споживача або його представника (представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управителя багатоквартирного будинку), якщо інше не передбачено договором.

Зняття показань вузлів обліку та приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється не рідше одного разу на місяць.

У разі відсутності інформації про показання вузлів обліку та/або недопущення споживачем виконавця або іншої особи, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, до відповідного вузла обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії для зняття показань після закінчення тримісячного строку з дня недопуску виконавець комунальної послуги зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку.

Після відновлення надання показань вузлів обліку такими споживачами виконавець відповідної комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, зобов`язані провести перерахунок із споживачем, а для вузлів розподільного обліку - з усіма споживачами будівлі.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу (частина друга, четверта ст. 32 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» № 1875-ІV).

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про теплопостачання» державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах: зокрема, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; забезпечення впровадження засобів обліку і приладів регулювання споживання теплової енергії.

Відповідно до частини першої ст. 3 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг.

Відповідно до абз. 1 частини першої ст. 6 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування вузлів комерційного обліку здійснюються оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього Закону з урахуванням вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Періодична повірка засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку здійснюється згідно з міжповірочним інтервалом, зазначеним у технічному паспорті на цей засіб, але не менш як один раз на шість років для засобів механічного типу та не менш як один раз на дев`ять років для засобів інших типів (абз. 3 частини другої ст. 6 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»).

Відповідно до частини першої, другої Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації.

Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

За приписами частини першої ст. 16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що оцінка відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводиться у разі, коли це передбачено відповідними технічними регламентами.

Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту (частина перша ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).

Відповідно до частини першої ст. 8 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини другої ст. 10 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку: загальний обсяг теплової енергії, що надходить до індивідуального теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку, а в разі їх відсутності - за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до п. 12 Правил № 630 у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку.

Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку теплової енергії, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку теплової енергії за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

За змістом п. 21 Правил № 630 у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв м (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Отже, за наявними у справі доказами неможливо з`ясувати яким чином, на підставі яких показників позивач здійснив відповідні розрахунки заборгованості за теплову енергію по об`єкту споживача - відповідача у справі, який обладнав належне йому приміщення індивідуальним засобом обліку теплової енергії.

Представник відповідача у відзиві зауважив, що попередній постачальник теплової енергії ТОВ «Зараз-3» здійснював відповідні нарахування за поставлену теплову енергію саме за показами індивідуального засобу обліку, встановленого у приміщенні відповідача, що підтверджується копією Додатку № 1 до Договору № 003/16-14 від 01 березня 2016 року.

Як вказано у відзиві, відповідач звернувся до проектної організації з запитом на отримання копії проекту, на підставі якого відбулось встановленні лічильника теплової енергії на приміщення площею 127,7 м кв за адресою: АДРЕСА_1 . На час подання відзиву (22 липня 2024 року) на позовну заяву копію проекту відповідач від проектної установи ще не отримав (а.с. 42-48).

У відповіді на відзив представник позивача вказала, що відповідно до п. 5 Індивідуальний договору приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії по будинку АДРЕСА_2 обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з:

- обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо;

- частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;

- обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення (а.с. 61-64).

Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

Згідно з положеннями п. 30 Договору Споживач вносить однією сумою плату за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання.

Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальна послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315 встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої всій централізованого водопостачання, обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно від обсягу споживання інших комунальних послуг.

Відповідно до абз. 2-3 п. 3 Розділу І Методики, розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.

Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.

Відповідно до п. 1 Розділу VI Методики для споживачів, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії (індивідуальними лічильникам і розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії дорівнює 50 % від середнього питомого споживання теплової енергії на опалення приміщень будинку.

Відповідно до цього ж пункту середнє питоме споживання теплової енергії розраховується як сумарний обсяг теплової енергії, витраченої на опалення всіх опалюваних приміщень будівлі, віднесений до сумарної загальної/опалюваної площі/об`єму цих приміщень.

Згідно з положеннями п. 2 Розділу VI Методики дотримання вимоги щодо мінімального споживання теплової енергії в опалюваних приміщеннях, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії перевіряється у кожному розрахунковому періоді протягом опалювального періоду. При перевірці спожитий опалюваним приміщенням обсяг теплової енергії на опалення, визначений за показаннями приладу (приладів) розподільного обліку теплової енергії та віднесений до загальної/опалюваної площі/об`єму цього приміщення, порівнюється з мінімальною часткою середнього питомого споживання теплової енергії. У разі недотримання цієї вимоги опалюваному приміщенню донараховується обсяг теплової енергії.

Відповідно до п. 10 Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315, базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є опалювана площа приміщень, зазначена у договорі про надання послуги з постачання теплової енергії. У разі, якщо відомості про опалювану площу не були надані споживачем, базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є загальна площа приміщення у метрах квадратних, визначена за даними, зазначеними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а у разі відсутності у ньому інформації про окремі приміщення - за даними, зазначеними у документах, що посвідчують право власності на такі приміщення.

У зв`язку з необхідністю проведення ідентифікації споживачів та площ, належних їм на праві власності приміщень, Товариством на сайті https://uk-zaraz5.com.ua/ неодноразово було повідомлено усіх споживачів про надання Товариству ідентифікуючих документів з метою проведення відповідного нарахування вартості послуг з теплопостачання.

Враховуючи ненадання власниками приміщень ідентифікуючих документів, Товариством було сформовано базу даних відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а тому - опалювальна будинку АДРЕСА_1 встановить 7 306, 8 м куб.

Отже, середнє питоме споживання теплової енергії в будинку АДРЕСА_1 у листопаді 2022 року склало:

1. 75,048 Гкал (кількість теплової енергії, спожитої всім будинком, відповідно до показників вузлу комерційного обліку) : 7 306, 8 м куб. (загальна опалювальна площа всіх опалюваних приміщень будинку) = 0,01027098 Гкал/1м куб.

2. Мінімальна частка середнього питомого споживання відповідно: 0,01027098 Гкал : 1 м куб. х 50% = 0,00513549 Гкал/1 м куб.

3. Опалювальна площа приміщення відповідача - 127,7 м куб.

Таким чином, мінімальна частка середнього питомого споживання для приміщення відповідача в листопаді 2022 року становила: 127,7 м куб. х 0,00513549 Гкал/1м2 = 0,656 Гкал.

В листопаді 2022 року показники вузлу розподільного обліку (індивідуального лічильника) приміщення відповідача становили 0,00 Гкал.

За перевіркою споживання за розподільним обліком приміщення відповідача мінімальною часткою середнього питомого споживання теплової енергії в будинку АДРЕСА_1 було встановлено, що мінімальна частка середнього питомого споживання приміщення відповідача в листопаді 2022 року (0,656 Гкал) більша за показники вузлу розподільного обліку приміщення (0,00 Гкал).

Отже, відповідно до Методики було проведено донарахування споживання теплової енергії до мінімальної частки в розмірі 0,656 Гкал.

4. Вартість мінімальної частки середнього питомого споживання для приміщення відповідача за листопад 2022 року становить:

0, 656 Гкал (мінімальна частка середнього питомого споживання приміщення відповідача) х 6 403, 89 грн (тариф, який застосовувався до відповідача) грн = 4 200, 95 грн.

Таким чином, нарахування споживання приміщенням відповідача теплової енергії за листопад 2022 року:

За індивідуальним лічильником - 0,00 Гкал х 6403,89 грн з ПДВ = 0, 00 грн;

Донарахування обсягу теплової енергії - 0,656 Гкал (мінімальна частка середнього питомого споживання для приміщення відповідача) х 6 403, 89 грн з ПДВ = 4 200, 95 грн з ПДВ;

Разом: 0,00 грн + 4 200, 95 грн = 4 200, 95 грн з ПДВ.

Таким же способом була розрахована вартість послуг з постачання теплової енергії за інші розрахункові періоди в опалювальному сезоні 2022/2023 і 2023/2024 років.

Відповідно до п. 31 Договору вартістю послуги є встановлений відповідно законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, який встановлюється окремо для кожної категорії споживачів: для населення (власників/користувачів житлових приміщень багатоквартирного житлового будинку) і для бюджетних установ/організацій та інших споживачів (власників/користувачів нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку). Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування - Борщагівської сільської ради та/або на офіційному веб-сайті виконавця: https://uk-zaraz5.com.ua/.

У рахунках про сплату за постачання теплової енергії вказана сума, яка розрахована згідно з умовами Договору і складається з обсягу спожитої теплової енергії на підставі показань вузла розподільного обліку приміщення відповідача із врахуванням мінімальної частки споживання теплової енергії (відповідно до Методики розподілу), що помножено на тариф на теплову енергію (а.с. 61-64).

У поясненнях відповідача на відповідь на відзив на позов вказано, що позивач зазначав про те, що сума заборгованості розрахована на підставі Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315 (а.с. 93-96).

Заборгованість розраховано, виходячи з середнього питомного споживання теплової енергії в будинку АДРЕСА_1 .

Відповідач вважає посилання позивача про нарахування заборгованості на підставі Методики № 315 хибними, виходячи з наступного.

Пункт 1 Розділу VI Методики встановлює, що для споживачів, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 4 ? від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії.

Для опалюваного приміщення, оснащеного приладом (приладами) розподільного обліку теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, здійснюється донарахування обсягу теплової енергії Qдонпр.j або Qдонпр.g з метою унеможливлення опалення приміщення за рахунок суміжних опалюваних приміщень або опалюваних МЗК та допоміжних приміщень, запобігання утворенню грибків та плісняви в приміщеннях, МЗК та допоміжних приміщеннях, а також недопущення зниження нормативного строку експлуатації приміщення/будівлі/будинку. Це донарахування не застосовується у разі наявності обґрунтованої претензії щодо кількості та/або якості наданої послуги у приміщені або не застосовується автоматично за наявності у будівлі/будинку більше 30 % опалюваних приміщень, щодо яких оформлено такі претензії.

Середнє питоме споживання теплової енергії розраховується як сумарний обсяг теплової енергії, витраченої на опалення всіх опалюваних приміщень будівлі, віднесений до сумарної загальної/опалюваної площі/об`єму цих приміщень (у тому числі приміщень, не оснащених приладами обліку, за винятком приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення), з урахуванням положень пункту 11 розділу І цієї Методики. Таке питоме споживання теплової енергії має відповідати нормативній температурі внутрішнього повітря.

Таким чином, Методика № 315 встановлює підстави донарахувань за середнім питомним споживанням, у разі підтвердження факту додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 4 ? від нормативної температури внутрішнього повітря та якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії.

Позивачем не надано доказів споживання відповідачем теплової енергії в меншому розмірі чим за показами приладу розподільного обліку теплової енергії.

Крім цього неспроможним є посилання позивача на п. 10 Методики № 315, оскільки цим пунктом встановлено базу для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії - опалювана площа приміщень, зазначена у договорі про надання послуги з постачання теплової енергії, а нежитлове приміщення відповідача обладнано індивідуальним приладом обліку теплової енергії.

Пунктом 4 Методики № 315 встановлені загальні правила розподілу спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг, а саме, щодо предмету спору:

1) для розподілу приймаються показання вузлів комерційного та розподільного обліку, приладів розподільного обліку теплової енергії станом на кінцеву дату розрахункового періоду, отримані виконавцем розподілу комунальної послуги, у спосіб, визначений договором про надання комунальної послуги.

Враховуючи, що нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 обладнано індивідуальним засобом обліку теплової енергії, має окрему вхідну групу, та, відповідно, не використовує теплову енергію місць загального користування і допоміжних приміщень будинку, будь-які нарахування на підставі Методики № 315 за показником середнього питомного споживання теплової енергії при відсутності підстав, встановлених пунктом 1 Розділу VI Методики № 315 є такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства (а.с. 93-96).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 14 серпня 2025 року позов ТОВ «Управляюча компанія «Зараз-5» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати за постачання теплової енергії -задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Управляюча компанія «ЗАРАЗ-5» заборгованість з оплати за постачання теплової енергії у розмірі 56 275,69 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Управляюча компанія «ЗАРАЗ-5» судовий збір в розмірі 3 028,00 грн (а.с. 112-120).

Не погодившись з рішенням районного суду, 09 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кисель А.С. подала апеляційну скаргу, у якій просила рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 серпня 2025 року скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову ТОВ «ЗАРАЗ-5» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за комунальні послуги відмовити у повному обсязі. Стягнути з ТОВ «ЗАРАЗ-5» на користь ОСОБА_1 судові витрати - судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного провадження (а.с. 124-138).

В обґрунтування скарги зазначив, що при ухваленні рішення мало місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, судом першої інстанції не було з`ясовано наступні обставини, які мають значення для розгляду справи:

1) приміщення, належне Відповідачу, не використовує теплову енергію місць загального користування і допоміжних приміщень будинку, водночас, відповідні показники вирахувані із загальної суми не були;

2) з доданих до позовної заяви рахунків-фактур неможливо достеменно встановити яким чином, за якими показниками були визначені щомісячні нарахування за теплову енергію;

3) рахунки-фактури не містять показів вузла комерційного обліку, за показами яких здійснюється нарахування кожному споживачу, відповідно до вимог частини другої ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Також зазначено, що під час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції не було застосовано наступні норми матеріального права:

- ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»;

- п. 33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830;

- п. 1 (формула (30)) розділу VI Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315.

Згідно з п. 48 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 виконавець зобов`язаний у разі укладення індивідуального договору або індивідуального договору з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем здійснювати розподіл загальнобудинкового обсягу спожитої теплової енергії між співвласниками багатоквартирного будинку згідно з Методикою розподілу та договорами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Розділу I Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315 розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку теплолічильників, установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.

Згідно з п. 1 розділу VI Методики від 22 листопада 2018 року для споживачів, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 4 ? від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії.

Середнє питоме споживання теплової енергії на опалення приміщень (qоп) у розрахунковий період розраховується за формулою, наведеною в п. 1 розділу VI Методики.

Разом з тим, формула (30), наведена в п. 1 розділу VI Методики, до спірних правовідносин застосована не була, що свідчить про помилковість наведених позивачем розрахунків.

Оскаржуване рішення не містить посилань на наведену вище формулу розрахунків, незважаючи на ту обставину, що на необхідності її застосування неодноразово акцентував увагу представник відповідача у документах, наданих суду.

При цьому під час розрахунків:

1) не було виключено обсяг спожитої теплової енергії, витрачений на місця загального користування, загальнобудинкові потреби;

2) не було здійснено замірів температури, що виступало б фактичним підтвердженням отримання теплової енергії.

Наведене було залишено поза увагою судом першої інстанції під час надання оцінки доводам сторін.

Частиною першою ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону.

Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Інформація, зазначена в пунктах 6, 7, 9, 10 частини третьої цієї статті, надається споживачу не менше двох разів на рік. Інформація, зазначена в пункті 10 частини третьої цієї статті, надається також у випадках, коли виконавець надсилає споживачам договори або зміни до них (частина друга ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»).

Згідно з п. 33 Правил від 21 серпня 2019 року плата за послугу, абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однієї сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів.

Позивачем було порушено вимоги частини першої та частини другої ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», оскільки позивачем не було надано належним чином сформованих рахунків на оплату комунальних послуг, які б відповідали вимогам законодавства.

Рахунки на оплату за відсутності доказів, які підтверджують показання приладу комерційного обліку теплової енергії за спірний період, не можуть бути належними та достатніми доказами для підтвердження обсягу та вартості теплової енергії. Саме на позивача покладено обов`язок довести обсяг наданих послуг у спірний період на заявлену у позові суму.

Рахунки, які були виставлені позивачем, не ґрунтуються на показаннях вузла комерційного обліку.

Також позивач не надав до суду відомостей про здійснення або нездійснення повірки вузла комерційного обліку відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Зазначене не було враховано судом першої інстанції під час розгляду справи та ухвалення оскаржуваного рішення.

Крім того, основою для розрахунку повинні виступати Звіти з показаннями приладів будинкового засобу обліку теплової енергії. Разом з тим, зазначені звіти відсутні.

Отже, на переконання апелянта, неможливо з`ясувати, яким чином, на підставі яких показників позивач здійснив відповідні розрахунки заборгованості за теплову енергію по об`єкту відповідача.

Щодо судових витрат на стадії апеляційного провадження представником апелянта зауважено, що очікує понести суму витрат, пов`язаних із правничою допомогою АО «Ткачук та партнери» у розмірі 15 000, 00 грн та витрати, пов`язані із направленням заяв по суті, клопотань, доказів на адресу інших учасників справи. Відповідні докази будуть надані стороною апелянта у порядку, визначено ст.ст. 137, 141 ЦПК України.

Представник позивача ТОВ «ЗАРАЗ-5» - Сіньков В.Г. у відзиві на апеляційну скаргу просив її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (а.с. 151-153).

За правилами частини 13 статті 7, частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 серпня 2025 рокурозглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що з 11 березня 2010 року ОСОБА_1 є власницею нежитлового приміщення - магазину (реєстраційний номер майна 29904440), загальною площею 127, 7 кв м за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 22 травня 2023 року, 14:36:47, за № 333064619 (а.с. 9-10).

Відповідно до пункту 1.1. договору № 01/03/16-14 від 01 березня 2016 року про надання житлово-комунальних послуг, послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, укладеного ОСОБА_1 , якій належить на праві приватної власності нежитлове приміщення (МАГАЗИН), згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 11 березня 2010 року, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 127,7 кв м, розташоване на 1 поверсі житлового будинку, з ТОВ «ЗАРАЗ-3», останнє надавало, а власник оплачує за нормативно встановленими тарифами житлово-комунальних послуг, послуги з утримання з утримання Будинку і споруд та прибудинкової території, а саме: прибирання прибудинкової території; прибирання сходових кліток; вивезення побутових відходів (збирання); прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі; обслуговування систем диспетчеризації; обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення і зливової каналізації та з ліквідації аварій у внутрішньоквартирних мережах за додаткову плату; послуги з дезінсекції, дератизації; обслуговування та поточний ремонт систем протипожежної автоматики і димовидалення, а також за наявності інших внутрішньобудинкових інженерних систем: проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, розташованих на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (зокрема, спортивних, дитячих та інших майданчиків); озеленення, обслуговування клумб, газонів, зелених насаджень, клумб і газонів; прибирання снігу, посипання призначеної для проходу та проїзду частини прибудинкової території протиожеледними сумішами; освітлення місць загального користування і підвальних приміщень та підкачування води; охорона майна загального користування; обслуговування ліфтів; енергопостачання для ліфтів; централізоване гаряче водопостачання та водовідведення; забезпечення на підставі відповідних договорів із постачальниками збору платежів із власників за послуги з централізованого опалення, холодного водопостачання і водовідведення. постачання електроенергії на підставі тарифів затверджених НКРЕКП; обслуговування водостоків; внутрішніх електропроводів Будинку (а.с. 54-57).

Згідно з пунктом 1.2. договору № 01/03/16-14 від 01 березня 2016 року, житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинку і споруд та прнбудинкової території надаються Підприємством відповідно до затверджених у встановленому законом порядку тарифів, періодичності, строків та обсягів надання послуг.

За змістом абзацу другого вказаного пункту 1.2, рішенням відповідних органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади, які є обов`язкові для виконання Підприємством та Власником і не потребують їх додаткового погодження Сторонами, можуть встановлюватись нові тарифи плати за житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. В разі зміни плати за цим Договором на підставі рішення відповідних органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади. Власник зобов`язаний сплачувати за новими тарифами з моменту набрання чинності відповідними рішеннями органу місцевого самоврядування та або органу виконавчої влади.

Розпорядженням Київської обласної державної адміністрації № 424 від 09 липня 2021 року «Про видачу ліцензій на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, постачання теплової енергії та транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами на території Київської області» ТОВ «Управляюча компанія «ЗАРАЗ-5» (ідентифікаційний код 43239181, місцезнаходження: 08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 23) видано:

1) ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії;

2) ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії;

3) ліцензію на право провадження господарської діяльності з транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами (а.с. 8).

01 жовтня 2021 року на сайті ТОВ «Управляюча компанія «ЗАРАЗ-5» zaraz5.com.ua опубліковано індивідуальний договір приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії по будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту ТОВ «УК «ЗАРАЗ-5» (а.с. 11-16, 31).

Згідно з положеннями частини п`ятої ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пунктом 2 Індивідуального договору, індивідуальні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії є укладеними між споживачами та ТОВ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «ЗАРАЗ-5» з 31 жовтня 2021 року.

Відповідно до пункту 3 Індивідуального договору від 01 жовтня 2021 року, виконавець (ТОВ «УК «ЗАРАЗ-5») має право змінити умови Договору. У разі зміни виконавцем умов, крім зміни ціни Договору, вони вступають в силу через 30 днів з моменту розміщення змінених умов на офіційному веб-сайті виконавця https://ulc-zaraz5.com.ua/ або на сайті Борщагівської сільської ради.

Інформування споживача про намір зміни ціни/тарифу на послугу здійснюється виконавцем відповідно до Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності, затвердженого наказом Мінрегіону від 05 червня 2018 року № 130.

Фактом приєднання споживача до умов Договору (акцептування Договору) є і вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти Договір, зокрема сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (для бюджетних установ/організацій та інших споживачів - власників/користувачів нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку) (пункт 4 Індивідуального договору).

Згідно з пунктом 5 Індивідуального договору, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим Договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з:

- обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо;

- частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб н опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку;

- та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальна системами опалення.

Пунктом 6 договору від 01 жовтня 2021 року передбачено вимоги до якості послуги: температура теплоносія повинна відповідати температурному графіку теплової мережі в частині температури подавального трубопроводу від 65 до 115 градусів Цельсія, який складається у довільній формі та розміщується на офіційному веб-сайті виконавця послуги https://uk-zaraz5.com.ua/ (пп. 6.1); тиск теплоносія становить від 1,5 до 7 метрів водяного стовпа, що відповідає гідравлічному режиму теплової мережі, який розміщується на офіційному веб-сайті виконавця послуги https://uk-zaraz5.com.ua/(пп. 6.2).

Згідно з пунктом 9 договору, контроль якісних та кількісних характеристик послуги здійснюється за показання вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії та іншими засобами вимірювальної техніки.

Відповідно до пункту 11 Індивідуального договору від 01 жовтня 2021 року, обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитих в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року № 315.

Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії водопостачання», обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги.

Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

Відповідно до пункту 17 договору, зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії здійснюється виконавцем щомісяця.

Згідно з пунктом 30 Індивідуального договору, Споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (Офіційний вісник України, 2019 p., № 71, ст. 2507), - в редакції постане: Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року № 1022, та Методики розподілу, і розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу обсягу її споживання;

плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті Борщагівської сільської ради та/або на офіційне веб-сайті виконавця: https://uk-zaraz5.com.ua/.

Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на тепло енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, який встановлюється окремо для кожної категорії споживачів: для населення (власників/користувачів житловихприміщень багатоквартирного житлового будинку) і для бюджетних установ/організацій та інших споживачів (власників/користувачів нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку).

Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування - Борщагівської сільської ради та/або на офіційному веб-сайті виконавця: https://uk-zaraz5.com.ua/.

У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього Договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього Договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу.

Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця.

Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абоненте обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу

Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Споживач здійснює оплату за цим Договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (пункт 34 договору).

Як передбачено пунктом 44 Індивідуального договору, сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього Договору відповідно до цього Договору або закону.

Згідно з пунктами 51, 52 цього договору, цей Договір набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення його на офіційному веб-сайті виконавця, або з моменту акцептування його споживачем, якщо таке акцептування здійснилося раніше, і діє протягом одного року з дати набрання Договором чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього Договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від Договору, Договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

За пунктом 53, цей договір може бути розірваний у разі прийняття рішення співвласниками щодо зміни моделі договірних відносин відповідно до ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (а.с. 11-16).

Рішенням Виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 29 вересня 2022 року № 361 «Про встановлення одноставкових тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, які надаються ТОВ «Управляюча компанія «ЗАРАЗ-5» на опалювальний період 2022/2023 років» встановлено ТОВ «Управляюча компанія «ЗАРАЗ-5» одноставкові тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії споживачам на території АДРЕСА_1 та іншим споживачам, а саме (а.с. 28-30):

- для споживачів/населення житлових будинків, розташованих по вулиці Лобановського Валерія в селі Чайки Бучанського району Київської області 2 187, 48 грн/1 Гкал. з ПДВ;

- для бюджетних установ/організацій та релігійних установ/організацій - 3 581, 06 грн/1 Гкал. з ПДВ;

- для інших споживачів на території АДРЕСА_1 - 6 989, 00 грн/l Гкал. ПДВ.

2. Структура тарифів на теплову енергію, її виробництва, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії наведено у додатках №№ 1, 2, 3 (а.с. 29-30).

3. У відповідності до роз`яснення Міністерства розвитку громад територій України № 7/10.2/8416-22 від 25 серпня 2022 року, відповідно до вимог пункту 1 постанови КМУ від 29 квітня 2022 року № 502 та статті 1 закону України № 2479 встановити в опалювальному періоді 2022/2023 років тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, що застосовуватимуться до відповідної категорії споживачів на рівні тарифів, що застосовувалися до споживачів станом на 24 лютого 2022 року, а саме:

- для споживачів/населення житлових будинків, розташованих по вулиці Лобановського Валерія в селі Чайки Бучанського району Київської області 2 070, 70 грн/1 Гкал з ПДВ;

- для бюджетних установ/організацій та релігійних установ/організацій на території АДРЕСА_1 - 3 407, 40 грн/1 Гкал. з ПДВ;

- для інших споживачів на території АДРЕСА_1 - 6 403, 89 грн/l Гкал. ПДВ (а.с. 28).

Рішенням Виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 20 жовтня 2023 року № 601 «Про встановлення одноставкових тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, які надаються ТОВ «Управляюча компанія «ЗАРАЗ-5» на опалювальний період 2023/2024 років» встановлено ТОВ «Управляюча компанія «ЗАРАЗ-5» одноставкові тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії споживачам на території АДРЕСА_1 , а саме (а.с. 20-22):

- для споживачів/населення житлових будинків, розташованих по вулиці Лобановського Валерія в селі Чайки Бучанського району Київської області 2 469, 59 грн/1 Гкал. з ПДВ;

- для бюджетних установ/організацій та релігійних установ/організацій на території АДРЕСА_1 - 3 923, 13 грн/1 Гкал. з ПДВ;

- для інших споживачів на території АДРЕСА_1 - 4 839, 96 грн/l Гкал. ПДВ.

2. Структура тарифів на теплову енергію, її виробництва, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії наведено у додатках №№ 1, 2, 3 (а.с. 21-22).

3. У відповідності до роз`яснення Міністерства розвитку громад територій України № 7/10.2/8416-22 від 25 серпня 2022 року, відповідно до вимог пункту 1 постанови КМУ від 29 квітня 2022 року № 502 та статті 1 закону України № 2479 встановити в опалювальному періоді 2023/2024 років тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, що застосовуватимуться до відповідної категорії споживачів на рівні тарифів, що застосовувалися до споживачів станом на 24 лютого 2022 року, а саме:

- для споживачів/населення житлових будинків, розташованих по АДРЕСА_1 2 070, 70 грн/1 Гкал з ПДВ (а.с. 20).

Відповідно до звіту про використання теплової енергії по АДРЕСА_3 , ресторан за листопад 2022 року, за підписом директора ТОВ «ТЕХНО-УНІВЕРСАЛ» Михалевського П.П. та представника управителя буд. 5, 7, 9 - головного інженера ТОВ «ЗАРАЗ-3» Світличного М.Г., у споживача - будинку № 9 показники лічильника № 15096: попередні 1371,535 Гкал, поточні 1446,583 Гкал; у споживача - будинку № 9 (магазин) показники лічильника № 33763902: попередні 63,531 Гкал, поточні 63,531 Гкал (а.с. 68).

Відповідно до звіту про використання теплової енергії по АДРЕСА_1 за грудень 2022 року, за підписом директора ТОВ «ТЕХНО-УНІВЕРСАЛ» Михалевського П.П. та представника управителя буд. 9 - головного інженера ТОВ «ЗАРАЗ-3» Світличного М.Г., у споживача - будинку № 9 показники лічильника № 15096: попередні 1446,583 Гкал, поточні 1570,216 Гкал; у споживача - будинку № 9 НП магазин показники лічильника № 33763902: попередні 63,531 Гкал, поточні 63,531 Гкал (а.с. 68 зворот).

Відповідно до звіту № 48 про використання теплової енергії по АДРЕСА_1 за січень 2023 року, за підписом директора ТОВ «ТЕХНО-УНІВЕРСАЛ» Михалевського П.П. та представника управителя буд. 9 - головного інженера ТОВ «ЗАРАЗ-3» Світличного М.Г., у споживача - будинку № 9 показники лічильника № 15096: попередні 1570,216 Гкал, поточні 1704,041 Гкал; у споживача - будинку № 9 НП магазин показники лічильника № 33763902: попередні 63,531 Гкал, поточні 63,531 Гкал (а.с. 69).

Відповідно до звіту № 77 про використання теплової енергії по АДРЕСА_1 , за лютий 2023 року, за підписом директора ТОВ «ТЕХНО-УНІВЕРСАЛ» Михалевського П.П. та представника управителя буд. 9 - головного інженера ТОВ «ЗАРАЗ-3» Світличного М.Г., у споживача - будинку № 9 показники лічильника № 15096: попередні 1704,041 Гкал, поточні 1827,046 Гкал; у споживача - будинку № 9 НП магазин показники лічильника № 33763902: попередні 63,531 Гкал, поточні 63,531 Гкал (а.с. 69 зворот).

Відповідно до звіту № 106 про використання теплової енергії по АДРЕСА_1 , за березень 2023 року, за підписом директора ТОВ «ТЕХНО-УНІВЕРСАЛ» Михалевського П.П. та представника управителя буд. 9 - головного інженера ТОВ «ЗАРАЗ-3» Світличного М.Г., у споживача - будинку № 9 показники лічильника № 15096: попередні 1827,046 Гкал, поточні 1932,529 Гкал; у споживача - будинку № 9 НП магазин показники лічильника № 33763902: попередні 63,531 Гкал, поточні 63,531 Гкал (а.с. 70).

Відповідно до звіту № 13-14 про використання теплової енергії по АДРЕСА_1 , за листопад 2023 року, за підписом ФОП ОСОБА_2 та представника управителя буд. АДРЕСА_1 , у споживача - будинку АДРЕСА_1 показники лічильника № 15096: попередні 1932,529 Гкал, поточні 2004,546 Гкал; у споживача - будинку № 9 Н/П (магазин) показники лічильника № 33763902: попередні 63,532 Гкал, поточні 63,532 Гкал (а.с. 70 зворот).

Відповідно до звіту № 12-13 про використання теплової енергії по АДРЕСА_1 , за грудень 2023 року, за підписом ФОП ОСОБА_2 та представника управителя буд. АДРЕСА_1 , у споживача - будинку АДРЕСА_1 показники лічильника № 15096: попередні 2004,546 Гкал, поточні 2155,467 Гкал; у споживача - будинку № 9 Н/П (магазин) показники лічильника № 33763902: попередні 63,532 Гкал, поточні 63,532 Гкал (а.с. 71).

Відповідно до звіту № 12-13 про використання теплової енергії по АДРЕСА_1 , за січень 2024 року, за підписом ФОП ОСОБА_2 та представника управителя буд. АДРЕСА_1 , у споживача - будинку АДРЕСА_1 показники лічильника № 15096: попередні 2155,467 Гкал, поточні 2321,989 Гкал; у споживача - будинку № 9, Н/П (магазин) показники лічильника № 33763902: попередні 63,532 Гкал, поточні 63,532 Гкал (а.с. 71 зворот).

Відповідно до звіту № 12-13 про використання теплової енергії по АДРЕСА_1 , за лютий 2024 року, за підписом ФОП ОСОБА_2 та представника управителя буд. АДРЕСА_1 , у споживача - будинку АДРЕСА_1 показники лічильника № 15096: попередні 2321,989 Гкал, поточні 2442,114 Гкал; у споживача - будинку № 9, Н/П (магазин) показники лічильника № 33763902: попередні 63,532 Гкал, поточні 63,532 Гкал (а.с. 72).

Відповідно до звіту № 12-13 про використання теплової енергії по АДРЕСА_1 , за березень 2024 року, за підписом ФОП ОСОБА_2 та представника управителя буд. АДРЕСА_1 , у споживача - будинку АДРЕСА_1 показники лічильника № 15096: попередні 2442,114 Гкал, поточні 2560,213 Гкал; у споживача - будинку № 9, Н/П (магазин) показники лічильника № 33763902: попередні 63,532 Гкал, поточні 63,532 Гкал (а.с. 72 зворот).

До відзиву на позов представником відповідача додано фото лічильника теплової енергії, що має номер 33763902 (а.с. 52).

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000098 від 30 листопада 2022 року, за теплову енергію (інші споживачі) донарах. до min частки споживання у розмірі 0,656 Гкал ОСОБА_1 мала сплатити ТОВ «УК «ЗАРАЗ-5» суму 4 200, 95 грн (з ПДВ) (а.с. 23).

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000122 від 31 грудня 2022 року, за теплову енергію (інші споживачі) донарах. до min частки споживання у розмірі 1,080 Гкал ОСОБА_1 мала сплатити ТОВ «УК «ЗАРАЗ-5» суму 6 916, 20 грн (з ПДВ) (а.с. 23 зворот).

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000003 від 31 січня 2023 року, за теплову енергію (інші споживачі) донарах. до min частки споживання у розмірі 1,169 Гкал ОСОБА_1 мала сплатити ТОВ «УК «ЗАРАЗ-5» суму 7 486, 15 грн (з ПДВ) (а.с. 24).

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000029 від 28 лютого 2023 року, за теплову енергію (інші споживачі) донарах. до min частки споживання у розмірі 1,075 Гкал ОСОБА_1 мала сплатити ТОВ «УК «ЗАРАЗ-5» суму 6 884, 18 грн (з ПДВ) (а.с. 24 зворот).

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000057 від 31 березня 2023 року, за теплову енергію (інші споживачі) донарах. до min частки споживання у розмірі 0,922 Гкал ОСОБА_1 мала сплатити ТОВ «УК «ЗАРАЗ-5» суму 5 904, 38 грн (з ПДВ) (а.с. 25).

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-1000092 від 30 листопада 2023 року, за теплову енергію (інші споживачі) донарах. до min частки споживання у розмірі 0,629 Гкал ОСОБА_1 мала сплатити ТОВ «УК «ЗАРАЗ-5» суму 3 006, 68 грн (з ПДВ) (а.с. 25 зворот).

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-1000114 від 31 грудня 2023 року, за теплову енергію (інші споживачі) донарах. до min частки споживання у розмірі 1,319 Гкал ОСОБА_1 мала сплатити ТОВ «УК «ЗАРАЗ-5» суму 6 304, 96 грн (з ПДВ) (а.с. 26).

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000003 від 31 січня 2024 року, за теплову енергію (інші споживачі) донарах. до min частки споживання у розмірі 1,456 Гкал ОСОБА_1 мала сплатити ТОВ «УК «ЗАРАЗ-5» суму 6 501, 37 грн (з ПДВ) (а.с. 26 зворот).

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000027 від 29 лютого 2024 року, за теплову енергію (інші споживачі) донарах. до min частки споживання у розмірі 1,050 Гкал ОСОБА_1 мала сплатити ТОВ «УК «ЗАРАЗ-5» суму 4 585, 82 грн (з ПДВ) (а.с. 27).

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000051 від 31 березня 2024 року, за теплову енергію (інші споживачі) донарах. до min частки споживання у розмірі 1,050 Гкал ОСОБА_1 мала сплатити ТОВ «УК «ЗАРАЗ-5» суму 4 485, 00 грн (з ПДВ) (а.с. 27 зворот).

Згідно з наведеними рахунками-фактурами за періоди з листопада 2022 року по березень 2023 року і з листопада 2023 року по березень 2024 року, сума заборгованості відповідача за послугу надання теплової енергії (інші споживачі) донарах. до min частки споживання, що надається за адресою: АДРЕСА_1 (нежитлове приміщення/магазин), с. Чайки, Бучанський р-н, Київська обл., належному відповідачеві ОСОБА_1 , становить 56 275, 69 грн.

Правовідносини між сторонами регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання».

Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги та обґрунтованість їх розміру.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно із частиною першою статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на житлові послуги (послуга з управління багатоквартирним будинком, що включає забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо, купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку) та комунальні (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами).

Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», пункту 4 частини другої статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 8 Положення про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 квітня 2014 року № 197, Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України затверджено наказом від 22 листопада 2018 року № 315 Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг.

У відповідності до підпункту 9 пункту 48 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року № 1022), у разі укладення індивідуального договору або індивідуального договору з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем здійснювати розподіл загальнобудинкового обсягу спожитої теплової енергії між співвласниками багатоквартирного будинку згідно з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 та договорами.

Відповідно до пункту 1 Розділу І. «Загальні положення» Методики № 315, ця Методика встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг.

Згідно з пунктом 2 Розділу І Методики № 315, терміни вживаються у таких значеннях:

- виконавець розподілу комунальної послуги - виконавець комунальної послуги, управитель багатоквартирного будинку або інша уповноважена особа, що здійснює розподіл між споживачами обсягу спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг, відповідно до обраної моделі договірних відносин;

- загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення;

- норма споживання теплової енергії у будівлі/будинку - це кількість теплової енергії, витраченої на опалення 1 м-2 загальної опалювальної площі будівлі/будинку за опалювальний період, що встановлюється органом місцевого самоврядування;

- прилади розподільного обліку теплової енергії - це вузли розподільного обліку теплової енергії, або прилади-розподілювачі теплової енергії, або вузли розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), що забезпечують облік споживання послуги з постачання теплової енергії у приміщенні.

Як передбачено пунктом 3 Розділу І Методики № 315, розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду.

Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.

Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.

У відповідності до змісту абзацу 4 пункту 3 Розділу ІІІ. «Визначення та розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень» Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг № 315 від 22 листопада 2018 року, для опалюваного приміщення, оснащеного приладом (приладами) розподільного обліку теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, донараховується обсяг теплової енергії Qдонпр.j або Qдонпр.g, якщо фактичне споживання теплової енергії у такому приміщенні менше мінімальної частки середнього питомого споживання, яка визначається відповідно до пунктів 1-3 розділу VI цієї Методики.

Як передбачено пунктом 1 Розділу IV. «Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення», у разі, якщо у будівлі/будинку незалежно від наявності або відсутності вузла комерційного обліку теплової енергії відсутні приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення, та усі приміщення не оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, то обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення окремо не визначається, а входить до загального обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення.

Відповідно до пункту 1 Розділу VІ. «Вимоги щодо мінімального споживання теплової енергії у опалювальному приміщенні з приладом обліку та визначення максимальної частки споживання теплової енергії в опалювальному приміщенні без приладу обліку» Методики № 315, для споживачів, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 4 ? від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії.

Для опалюваного приміщення, оснащеного приладом (приладами) розподільного обліку теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, здійснюється донарахування обсягу теплової енергії Qдонпр.j або Qдонпр.g з метою унеможливлення опалення приміщення за рахунок суміжних опалюваних приміщень або опалюваних МЗК та допоміжних приміщень, запобігання утворенню грибків та плісняви в приміщеннях, МЗК та допоміжних приміщеннях, а також недопущення зниження нормативного строку експлуатації приміщення/будівлі/будинку. Це донарахування не застосовується у разі наявності обґрунтованої претензії щодо кількості та/або якості наданої послуги у приміщені або не застосовується автоматично за наявності у будівлі/будинку більше 30 % опалюваних приміщень, щодо яких оформлено такі претензії.

Середнє питоме споживання теплової енергії розраховується як сумарний обсяг теплової енергії, витраченої на опалення всіх опалюваних приміщень будівлі, віднесений до сумарної загальної/опалюваної площі/об`єму цих приміщень (у тому числі приміщень, не оснащених приладами обліку, за винятком приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення), з урахуванням положень пункту 11 розділу I цієї Методики. Таке питоме споживання теплової енергії має відповідати нормативній температурі внутрішнього повітря.

Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії (qопmin) дорівнює 50 % від середнього питомого споживання теплової енергії на опалення приміщень (qопmin), тобто:

(31).
В апеляційній скарзі представник апелянта наголошував, що середнє питоме споживання теплової енергії на опалення приміщень (qоп) у розрахунковий період розраховується за формулою, наведеною в п. 1 Розділу VIМетодики, яка не була застосована до спірних правовідносин, що, на його думку свідчить про помилковість наведених позивачем розрахунків.

З таким твердженням апеляційний суд не може погодитися, оскільки предметом спору є заборгованість, що складається з суми, нарахованої за послугу надання теплової енергії, донарахованої до мінімальної частки споживання (qопmin), для визначення якої Методикою про розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 передбачено формулу № 31.

Отже, враховуючи, що нежитлове приміщення (магазин) у будинку АДРЕСА_1 , власником якого є відповідачка, обладнане приладом розподільного обліку теплової енергії, що забезпечує облік споживання послуги з постачання теплової енергії у приміщенні, тобто індивідуальним лічильником теплової енергії, визначати середнє питоме споживання теплової енергії на опалення приміщення за формулою 30 непотрібно.

Таким чином, колегія апеляційного суду доводи представника апелянта про те, що під час розрахунків не було виключено обсяг спожитої теплової енергії, витрачений на місця загального користування, загальнобудинкові потреби та не було здійснено замірів температури, що виступало б фактичним підтвердженням отримання теплової енергії, те, що нібито не було надано звітів з показаннями приладів будинкового засобу обліку теплової енергії, оцінює критично, оскільки, звіти про використання теплової енергії по АДРЕСА_1 за період опалювального сезону (з листопада 2022 року по березень 2023 року і з листопада 2023року по березень 2024 року) містяться у матеріалах справи і підтверджують, що управляюча компанія вела облік показників лічильників, як споживача - будинку АДРЕСА_1 (лічильник № 15096), так і споживача - нежитлового приміщення (магазин) у будинку АДРЕСА_1 (лічильник № 33763902) та враховувала їх при формуванні рахунків для оплати, зокрема обсягу теплової енергії, донарахованої до мінімальної частки споживання.

Щодо неотримання рахунків від позивача на оплату, то доцільно зауважити, що обов`язок оплати житлово-комунальних послуг виникає у споживача на підставі положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 року та Індивідуального договору приєднання № 9-Б від 01 жовтня 2021 року, тому такі доводи є неспроможними і відхиляються.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, зазначеної у постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 915/400/18, за своєю правовою природою рахунок на оплату не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку сплати платежів.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 28 березня 2018 року у справі № 910/32579/15, від 22 травня 2018 року у справі № 923/712/17, від 21 січня 2019 року у справі № 925/2028/15, від 02 липня 2019 року у справі № 918/537/18, від 29 серпня 2019 року у справі № 905/2245/17.

Отже, апеляційним судом встановлено, що позивачем як управительською компанією будинку № 9, де розташоване нежитлове приміщення (магазин), належне відповідачеві, нараховано за періоди опалювального сезону з листопада 2022 року по березень 2023 року і з листопада 2023 року по березень 2024 року заборгованість по оплаті обсягу теплової енергії, донарахованої до мінімальної частки споживання у загальному розмірі 56 275, 69 грн.

Виходячи зі змісту статті 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

За наведених підстав, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають правових підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та не спростовують висновків суду, а зводяться лише до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та тлумаченню норм права на розсуд апелянта.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо задоволення позову відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і зміни або скасування оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо судового збору.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, оскаржуване рішення у частині розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції не переглядається.

На підставі ст. 141 ЦПК України понесені апелянтом судові витрати у вигляді судового збору на апеляційний розгляд справи відшкодуванню за рахунок позивача не підлягають.

З огляду на положення частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 серпня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов