Справа №464/9133/25
пр № 2/464/439/26
У Х В А Л А

20 січня 2026 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Борачок М.В. розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів, -

в с т а н о в и в :

в провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, у якому просить витребувати у позивача: належним чином завірену копію кредитного договору, за яким заявлено позовні вимоги, з усіма додатками та умовами; повний індивідуальний реєстр боржників або інший документ, що підтверджує перехід права вимоги саме до ОСОБА_1 ; документи, що підтверджують повний ланцюг переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача; детальний розрахунок заборгованості; документи, що підтверджують правомірність нарахування процентів і комісій з урахуванням вимог законодавства та його статусу військовослужбовця.

Дослідивши матеріали позовної заяви, та клопотання відповідача про витребування доказів, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно ст.ст.76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст.84 ЦПК України зазначає, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У відповідності до ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч.2 ст.84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідач зокрема просить витребувати у позивача належним чином завірену копію кредитного договору, за яким заявлено позовні вимоги, з усіма додатками та умовами.

Так, відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Спеціальним законом, який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції є Закон України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року.

Так, у ст.3 цього закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

В абзаці 2 ч.2 ст.639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

З аналізу вищезазначеного вбачається, що договір укладений в електронній формі вважається укладеним в письмовій формі та міститься в електронному кабінеті користувача, в даному випадку у електронному кабінеті відповідача.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідач є стороною кредитного договору, а тому вправі самостійно звернутися до позивача із заявою про надання документів, які він просить витребувати суд.

Таким чином, дослідивши клопотання про витребування доказів, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про витребування доказів не підлягає задоволенню, оскільки суду не надано доказів, що у відповідача виникли складнощі в отриманні даних доказів та не зазначено доказів вжиття заходів для отримання цих доказів самостійно, або причини неможливості самостійного отримання цих доказів.

Керуючись ст.ст.84, 258, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Повна ухвала суду складена та підписана суддею 20 січня 2025 року.

Головуючий Борачок М.В.