Провадження № 2/127/6214/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л.Ф., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про стягнення недоотриманої пенсії. Позов мотивований тим, що Вінницьким окружним адміністративним судом прийнято рішення у справі № 120/8982/21-а за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, яким позовні вимоги задоволено, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 .

Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно до Свідоцтва права на спадщину єдиною спадкоємицею за законом ОСОБА_2 є дочка ОСОБА_1 . Окрім того, довідкою від 14.08.2024 підтверджено, що єдиним спадкоємцем є позивач.

Після смерті батька, позивачка звернулась до Відповідача із запитом щодо можливості отримання неотриманих коштів на виконання рішення суду, однак Відповідач повідомив, що у відповідності до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сумі втому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією уразі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. На виконання рішення суду у справі №120/8982/21-а становить 228551,48 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) осіб.

На адресу суду 07.10.2025 року надійшов відзив на позовну заяву поданий представником відповідача ГУ ПФУ у Вінницькій області, із змісту якого вбачається, що відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне. Представник вказав, що вказана справа має розглядатися по нормам КАС України окружним адміністративним судом. Окрім того, вказав, що кошти, які нараховані на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду сумі 228551,48 грн. включено до Реєстру судових рішень, який ведеться органами Пенсійного фонду України. Вказана заборгованість мала бути виплачена після виділення коштів на фінансування з Державного бюджету України, оскільки нормами статті 8 Закону №2262 встановлено, що виплата пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Зазначили, що неотримання донарахованих коштів позивачу відбувалось не з вини Головного управління, а через брак коштів на виконання рішень суду що проводиться в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат, що обліковуються в реєстрі судових рішень виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Тобто, фактична неможливість здійснення виплати перерахованої суми пенсії обумовлено відсутністю відповідного бюджетного фінансування на здійснення таких виплат.

Відтак, оскільки виконання рішення суду залежить виключно від бюджетного фінансування, то його виконання можливо і в такий спосіб як зобов`язання виплатити позивачеві пенсію (здійснити виплату донарахованої суми пенсії), хоча і за певних умов (такими умовами є здійснення належного фінансування на виплату заборгованості з Державного бюджету України). Тобто, зміна виконання судового рішенням щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману за життя померлим ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , суму заборгованості по пенсії у розмірі 228551,48 грн, не призведе до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування Державою витрат по виплаті заборгованості з пенсійних виплат позивачу. У зв`язку з цим просили відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Вінницьким окружним адміністративним судом у справі № 120/8982/21-а за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, яким позовні вимоги задоволено, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 .

Відповідно до повторного Свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 18.06.1996 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 » (а.с.19).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 (а.с.20).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.09.2024 року, посвідченого Дишкант М.В., державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2 , 1935 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з 1/2 частки квартири під номером АДРЕСА_1 (а.с.17).

З Листа ГУ ПФУ у Вінницькій області наданий на запит №15173/8 від 20.08.2025 року вбачається, що пенсійною справою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який отримував пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головним управлінням нарахована заборгованість, згідно рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01.09.2021 року у справі за №120/8982/21-а в розмірі 228551,48 (а.с.9).

Одночасно повідомляли про те, що відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечсння осіб, звільнених з військової служби, деякий інших осіб», суми пенсії, шо підлягали виплаті пенсіонерові з числа та військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, як належать до осіб, що забезпечуються пенсісю у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсі ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, тому для виплати недоодержаної пенсії відсутні підстави.

Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Пунктом 1 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

В межах цієї справи, позовні вимоги не стосуються оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання особою пенсійних виплат. Перерахунок та виплата пенсії, встановлені вказаним вище судовим рішенням, є недоотриманою пенсією та підлягає нарахуванню та виплаті позивачці, як спадкоємиці першої черги після смерті свого чоловіка. Предметом позовних вимог є стягнення з відповідача недоотриманої спадкодавцем за життя суми пенсії. Таким чином, між сторонами виник спір про цивільне право. Вказані висновки відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц, від 03 квітня 2019 року у справі № 808/1346/18 і від 26 червня 2019 року у справі № 284/252/17, а також висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 11 жовтня 2021 року у справі № 200/126/21-а.

Так з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Вінницькій області як спадкоємець, а не як член сім`є померлого, а тому сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою, у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

У цій справі предметом позову є майнова вимога позивача стягнути з відповідача на його користь грошові кошти, а саме пенсійні виплати, які нараховані, але не виплачені спадкодавцю. Таким чином, спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного суду від 22 лютого 2024 року у справі № 461/5878/22 (провадження № 61-10302св23).

Враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши, що за життя ОСОБА_2 оскаржував дії ГУ ПФУ у Вінницькій області, було ухвалено рішення суду, що набрало законної сили, останній набув право отримання ним 228551,48 грн. пенсійних виплат, при цьому останні залишилися не одержаними, суд прийшов до висновку, що його донька - позивач ОСОБА_1 успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України.

Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 2285,57 грн.

Керуючись ст. ст.12,13, 19, 131, 137,141,354 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1227 ЦК України,ст. ст. 36, 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 , недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , у сумі 228557,48 грн (двісті двадцять вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят сім гривень сорок вісім копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 2285,57 грн (дві тисячі двісті вісімдесят п`ять гривень п`ятдесят сім копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, , вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, Вінницька область.

Суддя: