1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/565/26 2/335/1135/2026
про залишення позовної заяви без руху
22 січня 2026 року м. Запоріжжя
Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, -
19 січня 2026 року до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, в якій позивач просить суд:
-визнати бездіяльність юридичних осіб протиправною;
-визнати, що внаслідок вказаної в цивільному позові у кримінальному провадженні протиправної бездіяльності відповідачів, позивачу заподіяна моральна шкода на суму 100 000,00 грн.;
-у відповідності до частини першої статті 276 і статті 1164 Цивільного кодексу України зобов`язати відповідачів негайно повернути слюсарю-сантехніку ТОВ «Керуюча компанія «Надія» одноразово належні позивачу 5 000,00 грн.;
-стягнути з Відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області одноразово грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн. шляхом списання коштів в органах Державного казначейства, на користь позивача, як відшкодування шкоди, заподіяної бездіяльністю відповідача;
-стягнути з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області одноразово грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн. шляхом списання коштів в органах Державного казначейства, на користь позивача, як відшкодування шкоди, заподіяної бездіяльністю відповідача.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про залишення позову без руху, оскільки він не відповідає вимогам, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України.
Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Частиною 5 статті 177 ЦПК України передбачений обов`язок позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Згідно з положеннями частини другої, четвертої статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Судом встановлено, що до позовної заяви додано:
-копію заяви до Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області про ймовірне шахрайство та небезпеку з боку співробітника ТОВ «Керуюча компанія «Надія» не лише на адресу окремої особи, а й всього суспільства;
-копію скарги на адресу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо бездіяльності працівників Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області після надходження заяви про вчинення правопорушення.
Разом з тим, вказані документи не містять відміток про їх отримання адресатами, не підтверджено факту їх надходження до відповідних органів, відсутні поштові квитанції, електронні підтвердження подання чи інші належні та допустимі докази отримання цих звернень.
За таких обставин подані документи не можуть бути визнані доказами звернення позивача до відповідачів, на які позивач посилається у своїх позовних вимог.
Крім того, позивачем не зазначено жодного доказу, який би підтверджував факт отримання слюсарем-сантехніком ТОВ «Керуюча компанія «Надія» грошових коштів у розмірі 5 000 грн, зокрема: розписки, платіжних документів, квитанцій, договору, акту виконаних робіт чи інших доказів, що свідчать про передачу коштів та виникнення відповідних зобов`язань.
Також, в порушення п. 10 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено в позовній заяві підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Крім того, суд зазначає, що предметом розгляду справи є незгода позивачки з бездіяльністю відповідачів щодо не розгляду та не прийняття рішення за її заявою про ймовірне шахрайство та небезпеку з боку співробітника ТОВ «Керуюча компанія «Надія» не лише на адресу окремої особи, а й всього суспільства.
Так, у зазначеній заяві позивачка повідомляла співробітників Відділу поліції №1 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області, що слюсар ТОВ «Керуюча компанія «Надія» взяв у неї грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. для ремонту труб водопостачання, проте слюсар відповідні роботи не вчинив, як і не повернув ОСОБА_1 отримані грошові кошти.
Позивач у заяві до поліції вказувала на те, що дії слюсаря були вчинені навмисно і є такими, що належать до кримінальних правопорушень, а тому існує реальна загроза її життю та здоров`ю.
Тобто, фактично заява ОСОБА_1 до Відділу поліції №1 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області стосувалася вчинення щодо неї кримінального правопорушення.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Суд зазначає, що відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Отже, дії/бездіяльність працівників поліції щодо розгляду звернення ОСОБА_1 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення оскаржуються за правилами КПК України, а не ЦПК України.
Крім того, позивачка не позбавлена права звернутися зі скаргами на дії відповідача до вищого за посадою керівника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.
Також, суд звертає увагу позивача, що частиною 4 статті 188 ЦПК України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.
Отже, в одне провадження не можуть бути об`єднані позовні вимоги, які мають розглядатися в порядку різного судочинства.
Відповідно до ст. 185 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Зважаючи на зазначені недоліки позовної заяви її необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 185, 259-261 ЦПК України, суддя,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди - залишити без руху.
Надати позивачу строк на усунення недоліків терміном десять днів з моменту отримання копії ухвали з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.
Роз`яснити позивачу положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Рибалко