Провадження №6/748/1/26
Єдиний унікальний № 748/5419/23
У Х В А Л А

08 січня 2026 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Кухти В.О.,

секретаря Крошки І.С.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігів заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», про розстрочення виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В :

01.09.2025 р. представник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду, у якій просить суд розстрочити виконання судового рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.08.2025 р. по справі № 748/5419/23 за позовом ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 80 573,56 грн строком на 12 місяців, з дня набрання рішенням законної сили по 6 714,55 грн щомісяця.

Представник заявника обґрунтовує заяву тим, що рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.08.2025 р. з заявника стягнуто грошові кошти у значному розмірі, що підлягають сплаті одноразово, у зв`язку з чим їх негайне виконання створює для заявника надмірний фінансовий тягар. Заявник має постійне місце роботи та регулярний дохід, однак рівень його заробітної плати не дозволяє сплатити всю суму заборгованості та судових витрат одним платежем без істотного погіршення матеріального становища. При цьому заявник не ухиляється від виконання судового рішення, визнає наявність зобов`язань та має реальний намір виконати рішення суду шляхом поетапної сплати визначеної суми з урахуванням свого майнового стану та розміру щомісячного доходу. Таким чином, заявник звертається з даною заявою до суду, оскільки існують об`єктивні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду в повному обсязі одним платежем, а розстрочення його виконання забезпечить реальне та своєчасне виконання судового рішення.

Розгляд заяви призначено судом на 02.12.2025 р. з викликом сторін.

Судове засідання призначене на 02.12.2025 р. відкладено на 08.01.2026 р. у зв`язку із неявкою учасників справи.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, представник надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі заявника.

Представник заінтересованої особи, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», в судове засідання не забезпечив явку свого представника, не надали суду заяви про розгляд справи без участі їх представника.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.08.2025 р. у справі № 748/5419/23, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»: 1) суму заборгованості в розмірі 73 942,69 грн, 2) сплачений судовий збір у розмірі 1 631,87 грн, 3) витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн (а.с.208-220).

Відповідно до вимог ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Верховний Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19.06.2019 р. у справі № 2-55/10 провадження № 61-46129св18 зазначив, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що, відповідно до ст. 435 ЦПК України, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Верховний Суд у постанові від 05.09.2023 р. у справі № 295/5781/19 також звернув увагу на те, що нормами ЦПК України не встановлено вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання судового рішення. Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Так, Законодавство України не містить вичерпного переліку обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, на підставі яких суд може прийняти рішення про надання відстрочки.

Тобто, перелік обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення у національному законодавстві є нечітким. Обмеження стосовно можливого та допустимого строку відстрочення виконання остаточного рішення у законі відсутнє.

Розстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення.

Аналіз норм законодавства та висновків Верховного Суду свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. При цьому необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення/розстрочення виконання рішення суду є дотримання розумного та пропорційного балансу інтересів сторін, а також дотримання розумного строку відстрочення.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд звертає увагу на те, що відповідач просить надати розстрочку виконання рішення суду з огляду на його майновий стан, на підтвердження чого представник заявника долучив до поданої заяви довідку про доходи № 54 від 14.08.2025 р. (а.с.229), з якої вбачається, що загальна сума доходів за період з 01.02.2025 р. по 31.07.2025 р. без урахування аліментів становить 69 006,47 грн. Сплачені аліменти у розмірі 5 007,32 грн.

Суд відзначає, що ця довідка, яка безперечно доводиться доказом, є однак такою, що однозначно та безсумнівно не доводить, що позивач має такий матеріальний стан, який суд міг би оцінити як обставину, що істотно ускладнює виконання рішення або робить його неможливим. Тому, що матеріальний стан людини визначається загальною сукупністю усіх витрат та доходів конкретної людини, а також усім обсягом наявного у людини майна.

При цьому, заявником не наведено у заяві про розстрочку виконання рішення суду обставин, які мають характер особливих або виняткових, оскільки обставини, на які послався заявник, такого характеру не носять, а тому і не можуть бути прийняті судом до уваги для надання розстрочки виконання рішення суду.

Як вбачається в системного аналізу ст. 435 ЦПК України, закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Окрім того, матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами (правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.02.2019 р. у справі № 796/43/2018, від 19.06.2019 р. у справі № 2-55/10).

Також суд враховує, що виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

Частиною 1 ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону. І саме цим законом передбачені заходи примусового виконання судового рішення завдяки яким виконавець може з`ясувати майновий стан відповідача повною мірою, але суд не володіє і відповідач не надав суду будь-яких відомостей про те, що виконавцем вже було з`ясовано майновий стан відповідача.

Таким чином, посилання заявника ОСОБА_1 на складний матеріальний стан не можуть бути визнані достатніми та винятковими обставинами, які ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду. Із наданої заявником довідки про доходи вбачається, що він є працездатною особою, перебуває у трудових відносинах, отримує офіційний дохід, з якого сплачуються податки та обов`язкові платежі, а також має інші нарахування, у тому числі у натуральній формі. Крім того, матеріали справи містять відомості про сплату заявником аліментів, що свідчить про наявність у нього регулярних доходів та платоспроможності.

Разом з тим обов`язок повернення кредитних коштів виник у заявника на підставі укладеного кредитного договору та передбачав поетапне виконання зобов`язань у встановлені строки, однак заявник належним чином свої зобов`язання не виконував, що і стало підставою для звернення кредитора до суду та ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості. Надання судом розстрочення виконання рішення за таких обставин фактично призвело б до повторного відтермінування виконання зобов`язань, які вже були порушені боржником раніше.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що заявником не доведено наявності виняткових обставин, які б ускладнювали виконання рішення суду, а тому підстави для розстрочення його виконання відсутні.

Крім того, суд також враховує, що безпідставне розстрочення виконання рішення суду підриває правовий принцип своєчасного та повного виконання судового рішення у цивільній справі, що є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

З урахуванням викладеного, заява не підлягає задоволенню, у зв`язку із недоведеністю для цього підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 353-355, 435 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», про розстрочення виконання рішення суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя В.О. Кухта