Справа № 473/4781/25
"20" січня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі ТОВ «Факторинг Партнерс») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У вересні 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому вказувало, що 09 грудня 2020 року ТОВ «Слон Кредит» уклало з відповідачем Договір про надання споживчого кредиту №439925.
Відповідно до договору ТОВ «Слон Кредит» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 12 500 грн (10 000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника; 2 500 грн шляхом перерахування на оплату процентів за перший день користування кредитом) зі строком користування коштами протягом 365 днів, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в повному обсязі не пізніше 09 грудня 2021 року, а також сплачувати проценти за користування ним: за перший день користування кредитом 25 % від суми заборгованості за кредитом; в подальшому 85 % річних від суми заборгованості за кредитом.
30 червня 2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №30-06/2021, за яким первинний кредитор відступив ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №439925 від 09 грудня 2020 року.
10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги №10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №439925 від 09 грудня 2020 року.
18 лютого 2025 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги №18-02/2025, за яким ТОВ «Коллект Центр» відступило позивачу право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №439925 від 09 грудня 2020 року.
Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 22 573,14 грн, у тому числі:
-заборгованість за кредитом 12 500 грн;
-заборгованість за процентами 9 551,75 грн;
-інфляційні втрати за період прострочення виконання грошового зобов?язання 442,29 грн;
-3 % річних за період прострочення виконання грошового зобов?язання 79,10 грн.
Крім цього, 08 січня 2021 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з відповідачем Договір про надання споживчого кредиту №3469006.
Відповідно до договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 1 050 грн зі строком користування коштами протягом 30 днів (з правом пролонгації за ініціативою позичальника або в порядку автопролонгації строку кредитування), а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1,81 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом протягом строку кредитування (у разі повної сплати позичальником до закінчення 30-денного строку кредитування або протягом трьох днів, що слідують за вказаною датою, заборгованості за кредитним договором, або якщо відбудеться продовження строку кредитування), а в інших випадках проценти підлягають до нарахування за ставкою 1,90 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом.
26 серпня 2021 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Договір факторингу №26082021, за яким первинний кредитор відступив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №3469006 від 08 січня 2021 року.
23 травня 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклало з ТОВ «Факторинг Партнерс» Договір факторингу №22/05/24, за яким ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступило позивачу право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №3469006 від 08 січня 2021 року.
Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 3 444 грн, у тому числі:
-заборгованість за кредитом 1 050 грн;
-заборгованість за процентами 2 394 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі.
В судове засідання представниця позивача не з?явилася, проте у позові просила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представниця позивача у позові не заперечувала проти такого порядку вирішення спору.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема, суд встановив, що 09 грудня 2020 року ТОВ «Слон Кредит» уклало з відповідачем Договір про надання споживчого кредиту №439925.
Відповідно до договору ТОВ «Слон Кредит» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 12 500 грн (10 000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника; 2 500 грн шляхом перерахування на оплату процентів за перший день користування кредитом) зі строком користування коштами протягом 365 днів, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами (згідно узгодженого графіку) повертати кредит, повернувши його в повному обсязі не пізніше 09 грудня 2021 року, а також сплачувати проценти за користування ним: за перший день користування кредитом 25 % від суми заборгованості за кредитом; в подальшому 85 % річних від суми заборгованості за кредитом.
30 червня 2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №30-06/2021, за яким первинний кредитор відступив ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №439925 від 09 грудня 2020 року.
10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги №10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №439925 від 09 грудня 2020 року.
18 лютого 2025 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги №18-02/2025, за яким ТОВ «Коллект Центр» відступило позивачу право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №439925 від 09 грудня 2020 року.
Крім цього, 08 січня 2021 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з відповідачем Договір про надання споживчого кредиту №3469006.
Відповідно до договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 1 050 грн зі строком користування коштами протягом 30 днів (з правом пролонгації за ініціативою позичальника або в порядку автопролонгації строку кредитування), а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1,81 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом протягом строку кредитування (у разі повної сплати позичальником до закінчення 30-денного строку кредитування або протягом трьох днів, що слідують за вказаною датою, заборгованості за кредитним договором, або якщо відбудеться продовження строку кредитування), а в інших випадках проценти підлягають до нарахування за ставкою 1,90 % на день від суми залишку заборгованості за кредитом.
26 серпня 2021 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Договір факторингу №26082021, за яким первинний кредитор відступив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №3469006 від 08 січня 2021 року.
23 травня 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклало з ТОВ «Факторинг Партнерс» Договір факторингу №22/05/24, за яким ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступило позивачу право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №3469006 від 08 січня 2021 року.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договорів) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З матеріалів справи вбачається, що кредитні договори були укладені з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» в електронній формі, сторони узгодили у них усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальник підписав договори за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тим самим набувши права та обов?язки позичальника.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
За встановленого, до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшли права та обов`язки первісних кредиторів за кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Суд встановив, що ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Авентус Україна» виконали свої зобов`язання перед позичальником, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 14, 40).
Зі свого боку позичальник зобов`язання за кредитними договорами жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №439925 від 09 грудня 2020 року вказана заборгованість станом на 02 вересня 2025 року становить 22 573,14 грн, у тому числі:
-заборгованість за кредитом 12 500 грн;
-заборгованість за процентами (за період з 10 грудня 2020 року до 08 грудня 2021 року) 9 551,75 грн;
-інфляційні втрати за період прострочення виконання грошового зобов?язання (за період з 09 грудня 2021 року до 23 лютого 2022 року) 442,29 грн;
-3 % річних за період прострочення виконання грошового зобов?язання (за період з 09 грудня 2021 року до 23 лютого 2022 року) 79,10 грн.
Суд погоджується з вказаним розрахунком в цілому.
При цьому, суд констатує, що проценти дійсно нараховані відповідно до умов кредитного договору (у тому числі за узгодженою процентною ставкою та в межах узгодженого строку кредитування).
Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, інфляційні втрати та 3 % річних за період прострочення виконання позичальником грошового зобов?язання також підлягають стягненню з останнього на користь позивача.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №3469006 від 08 січня 2021 року вказана заборгованість станом на 02 вересня 2025 року становить 3 444 грн, у тому числі:
-заборгованість за кредитом 1 050 грн;
-заборгованість за процентами (за період з 08 січня 2021 року до 08 травня 2021 року) 2 394 грн.
Суд погоджується з вказаним розрахунком в цілому.
При цьому, суд констатує, що проценти дійсно нараховані відповідно до умов кредитного договору (у тому числі за узгодженою процентною ставкою та в межах узгодженого строку кредитування (30 днів + 90 днів автопролонгації строку кредитування відповідно до п. 4.3.1 кредитного договору)).
За такого, встановлена судом заборгованість підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню 2 422,40 грн судового збору.
Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 грн, то в цій частині суд виходить з наступного.
Дійсно, відповідно до вимог ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України суд в залежності від результату розгляду справи зобов`язаний розподілити між сторонами витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав суду копію Договору від 02 липня 2024 року №02-07/2024, укладеного між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», про надання правової допомоги з додатком у вигляді узгоджених тарифів за надані послуги, а також документи, що містять перелік, детальний опис та узгоджену сторонами вартість виконаних робіт, необхідних для надання правничої допомоги, всього на суму 13 000 грн, у тому числі: надання усної консультації з вивченням документів з витратою 2 год., вартість 4 000 грн; складання позовної заяви з витратою 3 год., вартість 9 000 грн.
Проте у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Даний спір є спором незначної складності, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною, справа не передбачає необхідності виконання значного обсягу дій та робіт, необхідних для її підготовки та розгляду.
Водночас є сумнівними з точки зору їх необхідності та розумності адвокатські послуги щодо надання усної консультації у спорі незначної складності тривалістю у 2 год., надання консультації та складання позовної заяви у стандартній справі незначної складності за ставками за надані послуги у розмірі, що значно перевищують середній розмір аналогічних послуг.
Отже, зважаючи на категорію даної справи, яка є нескладною, враховуючи усталену практику, суд вважає, що визначені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними і не являються співмірними, обґрунтованими і пропорційними об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, розміру вимог, а тому дійшов висновку про необхідність зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу до 5 000 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
- заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №439925 від 09 грудня 2020 року, що утворилася станом на 02 вересня 2025 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом (за період з 10 грудня 2020 року до 08 грудня 2021 року) у розмірі 9 551 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 75 копійок, інфляційні втрати за період прострочення виконання грошового зобов?язання (за період з 09 грудня 2021 року до 23 лютого 2022 року) у розмірі 442 (чотириста сорок дві) гривні 29 копійок; 3 % річних за період прострочення виконання грошового зобов?язання (за період з 09 грудня 2021 року до 23 лютого 2022 року) у розмірі 79 (сімдесят дев`ять) гривень 10 копійок, а всього в загальному розмірі 22 573 (двадцять дві тисячі п`ятсот сімдесят три) гривні 14 копійок;
- заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №3469006 від 08 січня 2021 року, що утворилася станом на 02 вересня 2025 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 1 050 (одна тисяча п`ятдесят) гривень; заборгованість за процентами за користування кредитом (за період з 08 січня 2021 року до 08 травня 2021 року) у розмірі 2 394 (дві тисячі триста дев`яносто чотири) гривні, а всього в загальному розмірі 3 444 (три тисячі чотириста сорок чотири) гривні;
судові витрати у загальному розмірі 7 422 (сім тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв