УХВАЛА

22 січня 2026 року

м. Київ

справа № 450/3183/20

провадження № 61-5571св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач -Лисиничівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргуОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Прудиус Олег Орестович, на постанову Львівського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І., Савуляка Р. В.,

від 11 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

2. Позов ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 , а до складу спадкового майна увійшов житловий будинок

АДРЕСА_1 , який був успадкований ОСОБА_4 після смерті її чоловіка та батька позивачки - ОСОБА_5 .

3. Позивачка стверджує, що приняла спадщину після смерті матері, оскільки проживала та була зареєстрована разом з нею, однак в позасудовому порядку не може реалізувати своє право на спадкове майно, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 за життя не зареєструвала право власності на житловий будинок, а оригінал свідоцтва про право власності втрачено.

4. З огляду на викладене, позивачка просила суд:

- визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою:

АДРЕСА_1 ;

- визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою:

АДРЕСА_1 .

Короткий зміст судових рішень, ухвалених у справі

5. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області

від 04 грудня 2020 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті

ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований

за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою:

АДРЕСА_1 .

6. Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 були його дружина ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_1 , які своїх спадкових прав не оформили, однак вступили в управління та володіння спадковим майном. Після смерті ОСОБА_4 позивачка прийняла спадщину, оскільки на момент смерті була зареєстрована разом з матір`ю по АДРЕСА_1 .

7. Не погодившись із рішенням суду, апеляційну скаргу 04 липня 2024 року подав ОСОБА_2 , який не брав участі у справі, але стверджував, що суд вирішив питання про його права та обов`язки, оскільки він є сином ОСОБА_6 , який був братом позивачки та, відповідно, сином ОСОБА_4 і

ОСОБА_5 та прийняв спадщину після смерті батька. Він у свою чергу прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6 .

8. Постановою Львівського апеляційного суду від 11 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 грудня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в позові ОСОБА_1 .

9. Постанова апеляційного суду обґрунтована тим, що суд першої інстанції не з`ясував чи були після смерті ОСОБА_5 інші спадкоємці, окрім ОСОБА_1 (дочки) та ОСОБА_4 (дружини), які б прийняли спадщину. Внаслідок цього районний суд не встановив склад осіб, які мають бути відповідачами у розглядуваній справі. З огляду на встановлені обставини висновок суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 , апеляційний суд вважав передчасним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду подав ОСОБА_3, посилаючись на те, що він не брав участі у справі, але вважає, що апеляційний суд вирішив питання про його права та обов`язки.

11. У касаційній скарзі ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник - адвокат Прудиус О. О., просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 11 листопада 2024 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

12. 29 квітня 2025 року ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат

Прудиус О. О., подав касаційну скаргу на постановуЛьвівського апеляційного суду від 11 листопада 2024 року.

13. Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2025 рокувідкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи № 450/3183/20, які у липні 2025 року надійшли до Верховного Суду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

14. Підставою касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає

неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц, у постановах Верховного Суду від04 грудня 2019 року

у справі №697/2052/17-ц, від 28 жовтня 2020 рокуу справі №2315/1561/2012, від 13 січня 2021 рокуу справі №466/5766/13-ц, від 15 листопада 2023 року

у справі №187/385/20, від 31 березня 2025 рокуу справі №0311/7422/2012 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

15. Крім того, вказує на порушення апеляційним судом норм процесуального права щодо застосування пункту 3частини першоїстатті 362 ЦПК України та наявність передбачених пунктом 8 частини першої статті 411 ЦПК України підстав для скасування оскарженого судового рішення (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

16. Зазначає, що оскарженою постановою порушено його права, як власника спірного нерухомого майна, оскільки він за договором купівлі-продажу від 14 серпня 2024 року набув право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

17. Звертає увагу, щовін, як добросовісний набувач та законний власник спірного майна, не був залучений до участі у справі у суді апеляційної інстанції, який прийняв рішення про його права, свободи, інтереси та обов`язки.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

18. У липні 2025 року представник ОСОБА_2 - адвокат Лука Т. М. подав відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскарженої постанови, просить закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Львівського апеляційного суду від 11 листопада 2024 року.

19. Зазначає, що оскільки рішення суду першої інстанції в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно стосувалось прав інших спадкоємців, які не були залучені до участі у справі, суд апеляційної інстанції правомірно скасував рішення районного суду та відмовив у задоволенні позову у зв`язку з неналежним суб`єктним складом учасників справи. Стверджує, що батько апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 .

20. Вважає, що постановою Львівського апеляційного суду від 11 листопада 2024 року не вирішувались питання про права та обов`язки ОСОБА_3 .

21. Звертає увагу, що на розгляді в суді першої інстанції перебуває справа

№ 450/740/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_7 , про витребування майна (спірного житлового будинку) з чужого незаконного володіння.

Обставини справи, встановлені судами

22. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житловий будинок

від 25 березня 1987 року, довідкою № 1191 від 19 жовтня 2020 року, виданою виконавчим комітетом Лисиничівської сільської ради, довідкою ОКП «БТІ та ЕО» від 25 серпня 2020 року № 2276, за ОСОБА_5 було зареєстроване право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею

104 кв. м, житловою площею 67,1 кв. м, допоміжною площею 36,9 кв. м.

23. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, а після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов вказаний житловий будинок.

24. Заповіт після смерті ОСОБА_5 відсутній.

25. Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_4 (дружина спадкодавця) та ОСОБА_1 (дочка спадкодавця) є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 , своїх спадкових прав не оформили, однак фактично вступили в управління та володіння спадковим майном.

26. Апеляційний суд встановив, що після смерті ОСОБА_5 був ще один спадкоємець першої черги за законом - син спадкодавця ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , а його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

27. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

28. Апелянт ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_6 і, відповідно, внуком ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , стверджував, що ОСОБА_6 на час смерті свого батька ( ОСОБА_5 ) проживав разом зі спадкодавцем.

29. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, заповіту на випадок своєї смерті не залишила.

30. Позивачка ОСОБА_1 була зареєстрована разом із матір`ю на день її смерті, що підтверджено довідкою № 323 від 13 березня 2020 року виконавчого комітету Лисиничівської сільської ради.

31. Згідно з витягами зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 19 жовтня 2020 року № 32111425 та № 62111567, сформованих приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Якимів Л. С., за параметрами запиту

ОСОБА_5 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , інформація у Спадковому реєстрі відсутня; за параметрами запиту ОСОБА_4 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , інформація у Спадковому реєстрі відсутня.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

32. Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

33. Згідно з частиною третьою статті 18 ЦПК України обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

34. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

35. У частині четвертій статті 389 ЦПК України визначено, що особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. Після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

36. Отже, законодавець визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на касаційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

37. Тобто особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в касаційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють їх права та/або обов`язки, або породжують для них правові наслідки.

38. Необхідною умовою для набуття особою, яка не брала участі у справі, права на касаційне оскарження судового рішення є вирішення цим судовим актом питання щодо її прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків.

39. Питання про те, чи вирішено судовим рішенням питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків особи, яка не брала участі у справі, має вирішуватися з урахуванням конкретних обставин справи та змісту судового рішення.

40. При цьому судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд під час визначення його цивільних прав і обов`язків.

41. Схожих за змістом висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду

в ухвалі від 07 квітня 2020 року у справі № 504/2457/15, а також Верховний Суд у постановах від 04 червня 2020 року у справі № 522/7758/14, від 20 травня 2024 року у справі № 0827/11217/2012 та від 18 березня 2025 року у справі

№ 161/20282/21.

42. Наслідки незалучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору передбачено статтею 54 ЦПК України.

43. Предметом позову у цій справі є визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

44. Скасовуючи рішення суду та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що рішенням суду першої інстанції вирішено питання про права та інтереси спадкоємця, якого не було залучено до участі у справі.

45. ОСОБА_3 вважає, що оскарженою постановою апеляційного суду порушено його права, як власника спірного нерухомого майна, оскільки він за договором купівлі-продажу від 14 серпня 2024 року набув право власності на спірний об`єкт нерухомості та наразі у справі № 450/740/25 ОСОБА_2 звернувся до нього з позовом про витребування житлового будинку.

46. Верховний Суд встановив, що у розглядуваній справі питання щодо належності спірного будинку ОСОБА_3 , його витребування із володіння

ОСОБА_3 , як і встановлення факту належності будинку ОСОБА_2

не вирішувались, а постанова апеляційного суду від 11 листопада 2024 року

не перешкоджає ОСОБА_3 доводити свої заперечення проти позову у справі № 450/740/25.

47. Будь-яких вимог у розглядуваній справі ні ОСОБА_3 , ні до ОСОБА_3 не заявлено.

48. Сам по собі факт придбання ОСОБА_3 житлового будинку за договором від 14 серпня 2024 року, після ухвалення Пустомитівським районним судом Львівської областірішення від 04 грудня 2020 року, не свідчить, що апеляційний суд в оскарженій постанові вирішив питання про права свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_3 .

49. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

50. Оскільки після відкриття касаційного провадження Верховний Суд встановив, що оскарженою постановою Львівського апеляційного суду

від 11 листопада 2024 року не вирішувались питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_3 , касаційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 396 ЦПК України.

Керуючись статтями 2, 17, 260, 389, 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

1. Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Прудиус Олег Орестович, на постанову Львівського апеляційного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 450/3183/20 закрити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников