П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року місто Київ

справа № 754/4305/23-ц

провадження № 22-ц/824/1523/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання Онопрієнко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 3 червня 2025 року, постановлену суддею Буша Н.Д.,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись до суду з заявою про встановлення/зміну способу і порядку виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 29 вересня 2023 року, оскільки рішення суду відповідачем було виконане не в повному обсязі. В квартирі АДРЕСА_1 встановлено вузли обліку гарячого водопостачання (лічильники) №4536389 (санвузол) та № 00726485 (кухня). Засіб обліку гарячої води №4536389 не використовується. Встановлено бойлер. Останній показник - 81,86 куб.м. За використану воду було сплачено повністю і вчасно. Засіб обліку гарячої води №00726485 встановлено замість №7714276. Останній показник лічильника №7714276 - 17,000 куб.м. За використану воду сплачено повністю і вчасно. Показник лічильника №00726485 на момент встановлення був - 0,000 куб. м., останній оплачений показник на момент звернення з позовом до суду становив - 19.00 куб.м. За використану воду сплачується повністю і вчасно. За розрахунками КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» сума боргу по особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на 01.03.2023 р. становила 8 071,92 грн. Оскільки не проведення перерахунку (коригування) послуг централізованого водопостачання гарячої води за особовим рахунком № НОМЕР_1 привело до порушення прав заявників, вони змушені були звертатись для їх захисту до суду.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили встановити/змінити спосіб і порядок виконання рішення суду № 754/4305/23-ц шляхом зобов'язання КП Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок (коригування) послуг централізованого водопостачання гарячої води за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: квартира АДРЕСА_1 , починаючи з січня 2020 року за показниками лічильника № 4536389 та лічильника № 7714276.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 3 червня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №754/4305/23.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в який просять скасувати ухвалу суду першої інстанції і прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду в повному обсязі.

В апеляційній скарзі посилаються на те, що не проведення перерахунку (коригування) послуг централізованого водопостачання гарячої води за особовим рахунком № НОМЕР_1 призвело до порушення прав заявника.

За обставинами даної справи не встановлено несправності жодного лічильника в квартирі позивача. Один з лічильників позивачкою був повірений, а інший замінений не через несправність, а через закінчення строку експлуатації. В судовому засіданні представником КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» були надані пояснення, що оскільки один з лічильників не був повірений то при перерахунку за період не проведення повірки вони провели нарахування за обома лічильниками в тому числі і повіреному по середньо-будинковим показникам, а не по показникам лічильників. Такі дії є неправомірними, тому що після звернення позивачки та вчинення дій щодо повірки одного лічильника та заміну іншого, відповідач мав всі законні підстави провести нарахування за спірний період виключно по показникам обох лічильників, встановлених в квартирі.

Посилання, що у відповідача були відсутні показники заміненого лічильника є безпідставні, тому, що з долучених заяв про перерахунок вбачається наявність інформації про показники і по заміненому лічильнику, які були зафіксовані в належний спосіб відповідачем в актах про заміну засобів обліку, в яких до речі не встановлено несправностей жодного з лічильників в квартирі позивачки.

Щодо доводів відповідача про те що без свідоцтва про повірку засіб обліку не може застосовуватись інформація з лічильників, суд вказав, що не проведення виконавцем періодичної повірки засобу обліку води не є підставою для неврахування його показників, так як забезпечення проведення повірки є обов`язком виконавця послуг і невиконання ним такого обов`язку не повинно мати негативних наслідків для споживача.

Не зважаючи на рішення судів відповідачем проведено перерахунок (коригування) лише за показниками лічильника № 4536389 (санвузол). Рекомендовано надати свідоцтво про повірку на лічильник №7714276. За особовим рахунком № НОМЕР_1 сума боргу становить - 1123,36 грн. (додаток № 1, 2 до апеляційної скарги від 25.12.2024 р. є в матеріалах справи №754/4305/23-ц).

При цьому, Деснянським районним судом м. Києва зазначено, що вимоги заявника не підлягають задоволенню, оскільки рішення суду вже виконане відповідачем добровільно 09.04.2024 року.

Начебто 10.04.2024 року відповідач на адресу споживача направив довідку про виконання судового рішення від 09.04.2024 р. за №4/04.11/4619, хоча ні я ні ОСОБА_2 зазначену довідку не отримували. Яким чином вона була направлена і чи є підтвердження в її направленні і в її отриманні - судом не встановлювалось.

Відповідачем не було враховано тієї обставини, що за особовим рахунком № НОМЕР_1 ведеться облік за двома лічильниками.

Визначення такого способу виконання рішення шляхом зобов'язання КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок (коригування) послуг централізованого водопостачання гарячої води за особовим рахунком НОМЕР_1 за адресою: квартира АДРЕСА_1 , починаючи з січня 2020 року за показниками лічильника № 4536389 та лічильника № 7714276) дозволить виконати рішення та забезпечити інші права на доступ до правосуддя. Апелянти вважають, що визначення такого способу виконання рішення не суперечить вимогам ст.435 ЦПК України, не призведе до зміни первісно обраного способу захисту прав та інтересів, та не змінить змісту рішення по суті, а також є гарантією обов'язковості виконання рішення суду, що в свою чергу є однією з конституційних засад.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 3 червня 2025 року без змін.

В судовому засіданні суду представник КП «Київтеплоенерго» Ніколаєнко О.В. проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважаючи що ухвала суду є законною і обґрунтованою. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постановлену ухвалу залишити без змін.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в який просила проводити розгляд справи у її відсутність.

Представник Комунального концерну «Центр комунального сервісу» в судове засідання не з'явився, про день і час засідання суду був повідомлений шляхом направлення судового повідомлення до електронного кабінету, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду, причини своєї неявки суду не повідомив.

В судове засідання не з'явився ОСОБА_2 , який був повідомлений про розгляд справи шляхом направлення судового повідомлення на його поштову адресу. Судове повідомлення повернуто до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України вважається належним повідомленням.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з'явилися.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., пояснення учасників справи, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання, а держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Обов`язковість судових рішень означає, що органи та особи, на яких покладено їх виконання, повинні виконати їх у спосіб, визначений самим рішенням.

Питання зміни способу і порядку виконання судового рішення врегульовані статтею 435 ЦПК України. Ця норма передбачає, що суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише у разі, якщо виконання у визначений спосіб є неможливим або істотно ускладненим. При цьому суд не має права змінювати зміст резолютивної частини рішення, а лише порядок його реалізації.

Згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії вчиняються за змістом, обсягом та способом, визначеним у виконавчому документі. Виконавець або суд не можуть виходити за межі встановлених судом зобов`язань, оскільки це порушувало б принцип верховенства права.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно ч. 2 ст. 435 ЦПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 29.09.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО", третя особа: Комунальний концерн "Центр комунального сервісу", ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії - було задоволено. Зобов`язано КП ВО Київради (КМДА) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснити перерахунок (коригування) послуг централізованого водопостачання гарячої води за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: квартира АДРЕСА_1 , починаючи з січня 2020 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 26.03.2024 апеляційну скаргу КП ВО Київради (КМДА) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» залишено без задоволення, рішення Деснянського районного суду міста Києва від 29.09.2023 - без змін.

В порядку виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 29.09.2023 КП ВО Київради (КМДА) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснило перерахунок (коригування) послуг центрального водопостачання гарячої води за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: квартира АДРЕСА_1 , починаючи з січня 2020 року.

10.04.2024 на адресу споживача направлено Довідку про виконання судового рішення від 09.04.2024 за №4/04.11/4619.

01.11.2024 постановою про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) згідно виконавчого листа №754/4305/23, виданого 17.07.2024 року Деснянським районним судом міста Києва, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було зобов`язано здійснити перерахунок (коригування) послуг централізованого водопостачання гарячої води за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: квартира АДРЕСА_1 , починаючи з січня 2020 року.

Підприємство добровільно виконало немайнові вимоги та здійснило перерахунок (коригування) послуг централізованого водопостачання гарячої води, про що 09.04.2024 року було повідомлено позивача рекомендованим листом. Отже підприємство добровільно виконало рішення Деснянського районного суду міста Києва від 29.09.2023 року до відкриття виконавчого провадження та в подальшому звернулось до суду з заявою визнати виконавчий лист Деснянського районного суду міста Києва № 754/4305/23 від 17.07.2024 року, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19.11.2024 року визнано виконавчий лист по ВП НОМЕР_2 по справі №754/4305/23, виданий 17.07.2024 року Деснянським районним судом міста Києва щодо зобов`язанння КП ВО Київради (КМДА) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснити перерахунок (коригування) послуг централізованого водопостачання гарячої води за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: квартира АДРЕСА_1 , починаючи з січня 2020 року - таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Київського апеляційного суду від 26.03.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 19.11.2024 залишено без змін.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви щодо встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд першої інстанції виходив із того, що рішення суду першої інстанції виконано відповідачем добровільно 09.04.2024, відповідно відсутні підстави для встановлення/зміни способу та порядку виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно із ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означать визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений (вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-1892цс15 від 25.11.2015).

Отже, за загальним правилом встановлення або зміна способу виконання допускається виключно тоді, коли рішення не виконується, або виконання у визначений спосіб стало неможливим.

У даному випадку встановлено, що рішення суду вже виконано, а тому зобов`язання боржника припинилося на підставі статті 599 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов`язання припиняється виконанням.

Оскільки рішення повністю реалізоване, змінювати спосіб і порядок його виконання немає правових підстав. Зміна способу виконання вже виконаного рішення суперечила б основним принципам виконавчого провадження, а також принципу правової визначеності, сформульованому у статті 8 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

Отже, колегія суддів погоджується з ухвалою суду першої інстанції , оскільки підставою для прийняття судового рішення про відмову у задоволенні заяви щодо встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду у даній справі є наявність добровільно виконаного відповідачем рішення суду. Така обставина була встановлена судом при розгляді заяви КП «Київтеплоенерго» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що за особовим рахунком ведеться облік за двома лічильниками, відповідно відповідач зобов'язаний здійснити перерахунок (коригування) за двома лічильниками, про що і просили заявники в заяві, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки норми Цивільного процесуального кодексу України та Закон України «Про виконавче провадження» не допускають повторного втручання в зміст рішення лише на підставі того, що сторона не погоджується з тим, як саме воно реалізоване у практичному вимірі.

Відповідно до практики Верховного Суду (зокрема, постанови у справах № 342/180/16-ц, № 522/1663/17), зміна способу і порядку виконання не може перетворюватися на механізм повторного розгляду справи по суті або засіб коригування змісту рішення. Предметом такого провадження не є перевірка обґрунтованості нарахувань, правильності відображення показників лічильників чи наявності боргу, оскільки ці питання могли бути предметом позову у первісному провадженні.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального і процесуального права, дав вичерпну оцінку доказам і обґрунтовано визначив, що рішення вже виконано добровільно, а тому питання зміни способу і порядку його виконання є юридично та фактично безпідставним.

Доводи апеляційної скарги щодо не повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи судом першої інстанції також не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки особою, неповідомленою про розгляд справи, не можна вважати ту, яка ініціювала такий розгляд (такі висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 4 листопада 2024 року у справі № 405/4689/19, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 травня 2025 року у справі № 359/303/19).

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а зводяться до незгоди з оскаржуваною ухвалою, а тому така не підлягає задоволенню.

За змістом ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції від 3 червня 2025 року постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 3 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус