Єдиний унікальний номер 142/34/26
Номер провадження 2-з/142/1/26
У Х В А Л А

Іменем України

"21" січня 2026 р. с-ще Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Нестерука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Яворської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Піщанка Вінницької області

заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кухара Олексія Івановича, відповідач: ОСОБА_2 , про забезпечення позову подану разом з позовною заявою про поділ спільного майна подружжя та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2026 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кухара Олексія Івановича, відповідач: ОСОБА_2 , про забезпечення позову, подану разом з позовною заявою про поділ спільного майна подружжя та стягнення коштів, в якій представник просить суд накласти арешт в межах суми: 1 683 420 (Один мільйон шістсот вісімдесят три тисячі чотириста двадцять) гривень на кошти які, знаходяться на будь-яких банківських рахунках (банківських вкладах), на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , відкритих в банківських установах: - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, адреса для кореспонденції: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30; -Акціонерне товариство «Універсалбанк», м. Київ, вул. Оленівська, 23, 04080, ключові реквізити: МФО 322001, , - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» , 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4А, та - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», ЄДРПОУ: 001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г.

В обгрунтування зазначає, що позивачем ОСОБА_1 заявлений позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення коштів. Ціна позову - 1 683 420 гривень. Під час перебування позивача ОСОБА_1 , який був військовослежбовцем ЗСУ, у полоні з 14.02.2023р. по 23.05.2025 року, відповідачка, з якою він перебував у шлюбі, отримала як дружина військовополоненого від в/ч НОМЕР_2 2 млн. 994 324, 64 гривень, які приховала на рахунки в різних банках. Крім того, 13.09.2022 року ОСОБА_2 в АТ КБ «Приватбанк» оформила згідно з Заявою про приєднання 8АМ(Ж//ТТ)7101 банківський вклад «Строковий» на 9 місяців (з правом поновленя), на якому станом на 14.09.2022 року було 272516 гривень, та 14.09.2022 року в тому самому банку оформила згідно з Заявою про приєднання 8АМ(Ж//ТТ)301 банківський вклад «Строковий» на 6 місяців (з правом поновлення), на якому на 15.09.2022 року було 100000 гривень. Відповідачка добровільно не бажає поділити кошти і передати половину з них позивачеві, не повідомляє, в яких банках і на яких рахунках у неї кошти, може їх отримати готівкою, або витратити, що унеможливить виконання рішення суду, якщо воно буде на користь позивача та істотно ускладнить відновлення його прав. Кошти за інформацією, яка є у позивача, знаходяться в банках: АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсалбанк», АТ «Райффайзен Банк», АТ «Державний ощадний банк України». Відповідно до частини 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Пропозицій щодо зустрічного забезпечення позивач не надає, оскільки заходи забезпечення позову, які пропонує застосувати, не спричинять збитків та не мають ризиків їх спричинення відповідачеві.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 19 січня 2026 року вказану заяву про забезпечення позову було передано на розгляд судді Нестеруку В.В.

Ухвалою суду від 20 січня 2026 року було призначено до розгляду заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кухара Олексія Івановича, відповідач: ОСОБА_2 , про забезпечення позову, подану разом з позовною заявою про поділ спільного майна подружжя та стягнення коштів, у відкритому судовому засіданні без повідомлення учасників справи на 21 січня 2026 року на 10 годину 30 хвилин.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та додані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

З наданих суду матеріалів, зокрема довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 № 3/60 від 12 грудня 2025 року слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , служив в Збройних Силах України у період з 18 листопада 1991 року по 25 грудня 1993 року, та з 24 лютого 2022 року по 27 листопада 2025 року.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 слідує, що 12 квітня 2022 року Піщанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що складено актовий запис № 27 та присвоєно дружині після реєстрації шлюбу прізвище « ОСОБА_4 ».

Згідно довідки Служби безпеки України про перебування громадянина України з числа осіб, визначених пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей, у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах від 11 червня 2025 року № 34/С-1763д, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 14.02.2023 р. по 23.05.2025 р. перебував в місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України.

Відповідно до листа ДП «Український національний центр розбудови миру» № 09-07/20390 від 04.06.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , солдат в/ч НОМЕР_4 , перебував у полоні та був звільнений 23 травня 2025 року.

Відповідно до листа командира військової частини НОМЕР_4 № 940/200 від 03 січня 2026 року наданого у відповідь на адвокатський запит щодо виплати військовою частиною грошового забезпечення дружині, ОСОБА_2 за час перебування в полоні ОСОБА_1 , відповідно до інформації наданої фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_4 , за період з березня 2023 по травень 2025 на рахунок ОСОБА_2 , відкритий в АТ КБ ПРИВАТБАНК, було зараховано 2 994 324,64 грн.

Згідно копії довідки за реквізитами для поповнення у відділенні АТ КБ «ПриватБанк» від 20.02.2023 15:47 № HTSMU118TCLCF361 слідує, що ОСОБА_2 відкрито рахунок НОМЕР_5 , IBAN НОМЕР_6 в АТ КБ «ПриватБанк» з призначенням для поповнення рахунку ОСОБА_2 .

Згідно з відповіддю від 03.01.2026 року військової частини НОМЕР_4 , на запит адвоката за період з березня 2023 року по травень 2025 року на рахунок ОСОБА_2 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк», було зараховано 2 994 324, 64 гривень.

Також відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» від 09.12.2025р. про рух коштів по банківському рахунку ОСОБА_1 в період з 07.05.2022 року по 28.03.2023 року військовою частиною НОМЕР_4 на банківський рахунок: НОМЕР_7 у АТ КБ «Приватбанк» здійснювалося перерахування заробітної плати.

Відповідно до заяви про приєднання SАМDNWFD7101 Вклад «Стандарт» строковий на 9 міс. (у варіанті БЕЗ дострокового закриття) ОСОБА_2 13 вересня 2022 року відкрила вклад в АТ КБ «ПриватБанк», з початковою сумою вкладу 272516,00 грн станом на 13 вересня 2022 року, кошти при оформленні внесені з картки НОМЕР_8 , строк дії вкладу складає 9 місяців до 13 червня 2023 року.

Також відповідно до заяви про приєднання SАМDNWFD301 Вклад «Стандарт» строковий на 6 міс. (у варіанті БЕЗ дострокового закриття) ОСОБА_2 14 вересня 2022 року відкрила вклад в АТ КБ «ПриватБанк», з початковою сумою вкладу 100000,00 грн станом на 14 вересня 2022 року, строк дії вкладу складає 6 місяців до 14 березня 2023 року.

Таким чином, позивач вважає, що всього сторони нажили в шлюбі 3 366 840, 64 гривень, та 1/2 частка позивача ОСОБА_1 становить 1683420, 32 гривень, в зв`язку з чим позивач у поданій суду позовній заяві просить суд поділити 3 366 840, 64 грн, нажитих стронами спору під час шлюбу та визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1 683 420 гривень та стягнути ці кошти на користь позивача, ОСОБА_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_9 , з відповідача ОСОБА_2 , проживаючої в АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Оскільки відповідач добровільно не бажає поділити кошти і передати половину з них позивачеві, не повідомляє, в яких банках і на яких рахунках у неї кошти, може їх отримати готівкою, або витратити, що унеможливить виконання рішення суду, якщо воно буде на користь позивача та істотно ускладнить відновлення його прав, позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешт у в межах суми 1 683 420,00 грн. на кошти, які знаходяться на будь-яких банківських рахунках (банківських вкладах) на ім`я ОСОБА_2 , відкритих у банківських установах АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсалбанк», АТ «Райффайзен Банк», АТ «Державний ощадний банк України».

Таким чином, підставою звернення позивача із заявою про забезпечення позову зазначено можливість отримання відповідачем даних коштів готівкою та їх витрату, що унеможливить (значно утруднить) виконання можливого рішення суду про задоволення позову та ускладнить відновлення прав позивача.

Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову в судовому процесі.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша, друга статті 5 ЦПК України).

Згідно за частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Верховний Суд у постановах від 31 липня 2024 року в справі № 623/2015/21, від 29 липня 2024 року в справі № 761/80/23, від 15 липня 2024 року в справі № 361/5905/23 та інших виснував, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За вимогами пункту 3 частини першої статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1).

Вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для вирішення справи по суті, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, додані до неї докази та матеріали справи, суд дійшов висновку, що між сторонами дійсно виник спір щодо поділу спільного майна подружжя та стягнення грошових коштів, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Із наданих доказів вбачається, що під час перебування позивача у полоні відповідачка отримала значні грошові кошти як дружина військовополоненого, які були зараховані на її банківські рахунки, та при цьому відповідач має реальну можливість зняти кошти готівкою або розпорядитися ними іншим чином, що створює обґрунтовану загрозу невиконання або утруднення виконання судового рішення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає обраний заявником захід забезпечення позову співмірним із заявленими вимогами та таким, що відповідає меті забезпечення позову. Накладення арешту на грошові кошти відповідачки в межах ціни позову є тимчасовим обмеженням права розпорядження майном, не призводить до невиправданого порушення її прав, водночас забезпечує ефективний захист прав позивача та гарантує реальне виконання можливого рішення суду. За таких обставин суд доходить висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

В статті 157 ЦПК України вказано, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кухара Олексія Івановича, відповідач: ОСОБА_2 , про забезпечення позову подану разом з позовною заявою про поділ спільного майна подружжя та стягнення коштів, - задовольнити.

Накласти арешт в межах суми: 1 683 420 (один мільйон шістсот вісімдесят три тисячі чотириста двадцять) гривень на кошти які, знаходяться на будь-яких банківських рахунках (банківських вкладах), відкритих на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , відкритих в банківських установах:

-Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, адреса для кореспонденції: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30;

-Акціонерне товариство «Універсал банк», м. Київ, вул. Оленівська, 23, 04080, а ключові реквізити: МФО 322001,

-Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» , адреса 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4А,

-Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», , адреса 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г.

Розяснити позивачу положення ст. 159 ЦПК України, що у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Розяснити відповідачу, що особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити до Крижопільського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України (24600, Вінницька область, Тульчинський район, селище Крижопіль, вулиця Сідора Беларського,17/2), для виконання.

Копію ухвали направити позивачу ОСОБА_5 , його представнику адвокату Кухару О. І., відповідачу ОСОБА_2 , для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя: