Провадження № 2/202/1839/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпра Маринін О.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно інформації, наданої суду органом реєстрації місця проживання відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 на території м. Дніпра відсутні.

Згідно інформації з Єдиного державного демографічного реєстру за вказаними параметрами особу відповіла не знайдено.

З метою належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, судом зроблено запит до Реєстру внутрішньо переміщених осіб Міністерства соціальної політики та отримано відповідь, що останнє зареєстроване місце перебування відповідача як внутрішньо - переміщеної особи за адресою АДРЕСА_1 .

У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі ст. 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст.1 цього Закону.

Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно із п. 1 ч. 1. ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншого суду якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зважаючи викладене, суд дійшов до переконання, що справа має бути передана за зареєстрованим місцем перебування відповідача до Голосіївського районного суду м. Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.27, 28, 31, 32 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. В. Маринін