Справа №2-640/09
УХВАЛА

15.01.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючої судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Ходоровської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу

ОСОБА_1

на дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,

в с т а н о в и в:

Заявник звернулась до суду із скаргою, в якій, з урахуванням ухвали про залишення без розгляду частини вимог від 17.07.2025, просить визнати бездіяльність Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі щодо відмови у скасуванні арештів рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 та заборони його відчуження, накладенийпостановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №562526 від 22.04.2009, Богунський ВДВС Житомирського МУЮ, реєстраційний номер обтяження 8661142, неправомірною, тазобов`язати Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі скасувати арешт рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 та заборони його відчуження, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №562526 від 22.04.2009 Богунський ВДВС Житомирського МУЮ, реєстраційний номер обтяження 8661142.

В обґрунтування скарги вказано, що в провадженні Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі перебували виконавчі провадження, де боржником була ОСОБА_1 . Відповідно до листа Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі від 15.04.2025 №43670 на адвокатський запит адвоката Бородіна Д.В. від 06.04.2025 №32, згідно з відомостями з автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих документів, за якими боржником є ОСОБА_1 , на виконанні у відділі станом на 14.04.2025 не перебувають. Однак, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.04.2025 №420763227, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстрований арешт нерухомого майна: реєстраційний номер обтяження 8661142 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №562526 від 22.04.2009 Богунський ВДВС Житомирського МУЮ. 28.04.2025 представник ОСОБА_1 звернувся із заявою до Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі, в якій просив скасувати вищевказаний арешт майна. Листом від 13.05.2025 №61940 Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі у задоволенні заяви про скасування арешту відмовив. Таку відмову та бездіяльність у скасуванні арешту заявник вважає неправомірною, оскільки збереження арешту за відсутності відкритих виконавчих проваджень та можливості продовження виконання судового рішення є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном.

Ухвалою суду від 18.06.2025 відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі.

14.07.2025 від начальника Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Савіної Н. до суду надійшов відзив на скаргу, у якому вказано, що у Богунському відділі державної виконавчої служби у місті Житомирі на примусовому виконанні перебували ряд виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів, боржником за якими була ОСОБА_1 . За відомостями з автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих документів, за якими боржником є ОСОБА_1 , на виконанні у відділі станом на 09.07.2025 не перебувають. Посилаючись на положення ст. 59 закону України «Про виконавче провадження», вказує, що у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту із нерухомого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 . У задоволенні скарги просить відмовити.

Ухвалою суду від 17.07.2025 скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі у частині вимог про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця та зобов`язання державного виконавця скасувати арешти, накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №562609 від 20.05.2009, Богунський ВДВС Житомирського МУЮ, реєстраційний номер обтяження 8733206; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №562704 від 25.06.2009 Богунський ВДВС Житомирського МУЮ, реєстраційний номер обтяження 8836113; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №32656107 від 18.05.2012, Богунський ВДВС Житомирського МУЮ, реєстраційний номер обтяження 12513837, залишено без розгляду.

У судове засідання заявник та її представник не з`явились, про розгляд скарги повідомлені належним чином, у матеріалах скарги міститься заява представника заявника Бородіна Д.В. про проведення судового засідання без їх участі, у якій вказано, що заявник заяву підтримує.

Представник Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомиріу судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, від начальника відділу Н. Савіної, до суду надійшла заява про розгляд скарги без участі представника відділу.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу, яким закінчується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у Богунському відділі державної виконавчої служби у місті Житомирі перебували ряд виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів, боржником за якими була ОСОБА_1 .

У Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 22.04.2009 зареєстрований арешт нерухомого майна №8661142, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №562526, 22.04.2009 Богунський ВДВС Житомирського МУЮ. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно. Власник: ОСОБА_1 .

15.04.2025 за вих. №43670 Богунським відділом державної виконавчої служби у місті Житомирі надано відповідь на запит представника ОСОБА_1 адвоката Бородіна Д.В. щодо виконавчих проваджень, боржником за якими є ОСОБА_1 , у якому вказано, що на виконанні у Богунському відділі державної виконавчої служби у місті Житомирі перебували ряд виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів, боржником за якими була ОСОБА_1 . Надати більш детальну інформацію щодо арештів майна боржника неможливо, оскільки вищевказані виконавчі провадження знищено за терміном зберігання.

13.05.2025 за вих. №61940 Богунським відділом державної виконавчої служби у місті Житомирі надано відповідь на запит представника ОСОБА_1 адвоката Бородіна Д.В. щодо скасування арештів майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 , якою повідомлено, що на виконанні у Богунському відділі державної виконавчої служби у місті Житомирі перебували ряд виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів, боржником за якими була ОСОБА_1 . За відомостями з автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих документів, за якими боржником є ОСОБА_1 , на виконанні у відділі не перебувають.Відповідно до ст. 59 закону України «Про виконавче провадження», у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту із нерухомого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 .

Умови і порядок виконання судових рішень, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх в добровільному порядку, на час видачі виконавчих документів, що перебували на виконанні у Богунському відділі державної виконавчої служби у місті Житомирі з примусового виконання виконавчих документів, боржником за якими була ОСОБА_1 , та про які йдеться у листах від 15.04.2025 за вих. №43670, від 13.05.2025 за вих. №61940, та у відзиві на скаргу, пред`явлення їх до виконання та накладення арешту на майно боржника були врегульовані Законом №606-XIV, який втратив чинність 05.10.2016.

Умови і порядок накладення арешту, який був накладений на майно ОСОБА_1 22.04.2009 реєстраційний номер обтяження 8661142 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА№562526, питання щодо скасування якого є предметом оскарження у даній справі, були врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» №606-XIV у редакції від 31.03.2009, який втратив чинність 05.10.2016 (далі Закон №606-XIV).

Відповідно до частини першої статті 50 Закону №606-XIV у редакції від 31.03.2009, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Отже, арешт є початковою стадією виконавчого провадження щодо звернення стягнення на майно боржника.

Згідно із частиною першою статті 55 Закону № 606-XIV у редакції від 31.03.2009, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Виконавче провадження як сукупність дій, спрямованих на примусове виконання рішень, передбачає застосування арешту майна боржника як засобу, що обмежує можливість відчуження майна боржником із метою його подальшої реалізації у спосіб, передбачений законом.

Отже, правовою метою накладення державним виконавцем арешту на майно боржника є забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону №606-XIV у редакції від 31.03.2009, державний виконавець здійснює виконавчі дії по виконанню рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону.

Закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного (приватного) виконавця не проводяться (подібні висновки у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.03.2020 у справі №817/928/17, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.01.2024 у справі №569/6234/22).

Відповідно до положень статті 38 Закону №606-XIVу редакції від 31.03.2009, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

Така редакція статті 38 Закону №606-XIV була чинною до 07.03.2011.

08.03.2011 до Закону №606-XIV були внесені зміни та наслідки завершення виконавчого провадження вже передбачалися статтею 50 Закону №606-XIV у редакції від 08.03.2011.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 50 Закону №606-XIVу редакції від 08.03.2011,у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Схожі за змістом норми містяться у частинах першій, другій статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, який набрав чинності з 05.10.2016. Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавець чітко передбачив два випадки, коли державний (приватний) виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника, та зазначити про це у відповідній постанові, а саме: у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій); у разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Таким чином, у разі, якщо виконавче провадження, у межах якого 22.04.2009 був накладений арешт на майно ОСОБА_1 реєстраційний номер обтяження 8661142, було завершене по 07.03.2011 включно, коли діяв Закон України «Про виконавче провадження» №606-XIV у редакції на зазначену дату, державний виконавець у постанові про завершення виконавчого провадження(закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону №606-XIV у редакції, яка була чинною станом на 07.13.2011) був зобов`язаний зазначити про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

У разі, якщо виконавче провадження було завершене після 08.03.2011, державний (приватний) виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна боржника, та зазначити про це у відповідній постанові лише у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій); у разі повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Нормою пункту 16 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що у разі якщо виконавче провадження, за яким подано заяву про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання, а також у випадку, коли таке виконавче провадження перебувало на виконанні у приватного виконавця, діяльність якого припинена або яким змінено виконавчий округ, виконавець вживає заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження за допомогою відомостей автоматизованої системи та інших документів, інформації, одержаних ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження.

Отже, отримавши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування арешту, накладеного у межах знищеного виконавчого провадження, Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі повинен був вжити заходів з відновлення матеріалів виконавчого провадження, за результатами їх розгляду встановити конкретні підстави завершення цього провадження (проваджень) та після цього прийняти рішення за результатами розгляду заяви про скасування арешту.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2025 у справі №2/1522/11652/11.

Разом з тим, у п. 77 вищевказаної постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2025 у справі №2/1522/11652/11 зазначено «З наведеного вбачається, що суди попередніх інстанцій при розгляді скарги ОСОБА_1 не встановили конкретних обставин та підстав завершення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/1522/11652/11, від яких залежить як задоволення заяви боржника про зняття арешту, так і визначення посадової особи, яка уповноваження зняти такий арешт».

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою в статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладаються законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Так, заявник звернулась до суду зі скаргою, у якій просить визнати бездіяльність державного виконавця щодо відмови у скасуванні арештів рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 та заборони його відчуження, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №562526 від 22.04.2009, реєстраційний номер обтяження 8661142, неправомірною, та зобов`язати Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі скасувати арешт рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 та заборони його відчуження, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №562526 від 22.04.2009, реєстраційний номер обтяження 8661142.

Разом з тим, матеріали скарги не містять жодних доказів, з яких можливо встановити, у межах якого виконавчого провадження 22.04.2009 був накладений арешт на майно ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 8661142, а відтак неможливо встановити і дату та підстави завершення виконавчого провадження.

Своїм правом заявити клопотання про витребування доказів, заявник не скористалась.

Оскільки до 07.03.2011 діяла одна редакція Закону №606-XIV, яка передбачала обов`язок державного виконавця у постанові про завершення виконавчого провадження (закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону №606-XIV у редакції, яка була чинною станом на 07.13.2011) зазначати про скасування арешту, накладеного на майно боржника, а з 08.03.2011 діяла інша редакція Закону №606-XIV, яка містила виключний перелік випадки скасування арешту майна при завершенні виконавчого провадження (у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа о суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав), за відсутності точних та достовірних даних, у межах якого виконавчого провадження був накладений арешт на майно боржника, та дату і підстави завершення такого виконавчого провадження, суд позбавлений можливості встановити наявність обов`язку державного виконавця вирішити питання про скасування арешту.

З інформації, яка міститься у матеріалах справи, а саме змісту листів від 15.04.2025 за вих. №43670, від 13.05.2025 за вих. №61940, та відзиву на скаргу, вбачається, що на виконанні у Богунському відділі державної виконавчої служби у місті Житомирі перебувало кілька виконавчих проваджень, у межах яких міг бути накладений оскаржуваний арешт, зокрема виконавчі провадження за №№9525983, 9736447, 9736620, 11933160, 14406590, 14706188, 16175547 (зважаючи на дату видачі виконавчого документа та дату завершення виконавчого провадження). Достовірних відомостей, у межах якого із зазначених виконавчих проваджень був накладений оспорюваний арешт, матеріали справи не містять.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 82 ЦПК України).

Відповідно до статті 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У статті 451 ЦПК України зазначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, оскільки заявник не надала до суду доказів, у межах якого виконавчого провадження був накладений оспорюваний арешт на майно, відсутні докази щодо дати і підстав завершення такого виконавчого провадження, отже не довела наявності обов`язку державного виконавця скасувати арешт її майна, який є предметом оскарження у даній справі, тому доводи скарги про протиправність дій державного виконавця вбачаються необґрунтованими та недоведеними, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 258-260, 352-354, 447, 451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.А. Воробйова