СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-др/759/28/26
20 січня 2026 року м. Київ
Суддя Святошинського районного суду міста Києва Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Чугай В.М., без участі сторін, розглянувши заяву представника позивача - адвоката Андрущенка Михайла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення, подану у межах розгляду цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
24 грудня 2025 року до Святошинського районного суду міста Києва через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача - адвоката Андрущенка М.В. про ухвалення додаткового рішення, в якій представник просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
У відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.
У зв`язку із перебуванням судді Горбенко Н.О. у щорічній відпустці та на лікарняному, вказану заяву фактично передано суді 12.01.2026 року.
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 13 січня 2026 року заяву прийнято до розгляду та призначено провести її розгляд без участі сторін за наявними матеріалами справи 20 січня 2026 року на 10 год. 00 хв.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Зважаючи на те, що розгляд заяви проводиться без участі сторін за наявними матеріалами справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.
Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 19 грудня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за Договором надання грошових коштів у позику № у загальному розмірі 23 136 (двадцять три тисячі сто тридцять шість) гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 грн.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивач скористався правом на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, направивши через представника до суду відповідну заяву, в якій просив стягнути із відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Крім того, у поданому позові зазначено про те, що судові витрати на правову допомогу, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, становлять 5 000,00 грн. Також вказано, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України позивачем після ухвалення рішення суду першої інстанції, протягом 5 днів, буде подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на правничу допомогу разом з підтвердженням розміру судових витрат (витрат на правничу допомогу), які має сплатити відповідач.

В заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача - адвокат Андрущенко М.В. вказав, що витрати на професійну правничу допомогу становлять 5 000,00 грн.

Як вбачається з положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Конституція України у статті 59 гарантує кожному право на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст. 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 465/3458/15-ц (провадження № 61-19582св20), від 09 листопада 2021 року у справі № 759/14346/16 (провадження № 61-12783св21).

На обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суду надано:

- ордер на надання правничої допомоги серії АН №1685537 від 24 липня 2025 року з якого встановлено, що правом представляти Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» у Святошинському районному суді міста Києва наділений адвокат Андрущенко Михайло Валерійович;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №6216, видане на ім`я ОСОБА_2 ;

- копію Договору №06-05/2025 про надання правничої допомоги від 03 червня 2025 року, що укладений між адвокатом Андрущенком Михайлом Валерійовичем (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» (Замовник) щодо надання правової допомоги;

- заявку № про надання послуг від 24 липня 2025 року, якою на виконання п.п. 1.1 Договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надати наступні Послуги за Договором: написання позовної заяви до Ільченка В.І., заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та клопотання про залишення клопотання без розгляду, написання відповіді на відзив на загальну суму 5 000,00 грн.;

- акт № від 22 грудня 2025 року приймання-передачі наданих послуг до Договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 року відповідно до якого сторони погодили, що Виконавцем було надано за заявкою № від 24.07.2025 року до Договору, а Замовником отримано належним чином наступний перелік Послуг: написання позовної заяви до Ільченка В.І., заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду по справі № 759/18845/25 та клопотання про залишення клопотання без розгляду, написання відповіді на відзив на загальну суму 5 000,00 грн.;

- платіжну інструкцію №66 від 23 грудня 2025 року з якої вбачається, що ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» здійснило на користь адвоката Андрущенка Михайла Валерійовича переказ коштів у розмірі 5 000,00 грн. із призначенням платежу: «Згідно заявки від 24.07.2025 про надання послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги №06-05/2025,@».

Клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу від сторони відповідача не надходило.

Одночасно з тим, суд звертає увагу на заявку № про надання послуг від 24 липня 2025 року та акт № від 22 грудня 2025 року приймання-передачі наданих послуг в яких перелічені послуги, надані адвокатом Андрущенком М.В.

Так, вбачається, що плата у розмірі 5 000,00 грн. була надана за: написання позовної заяви до Ільченка В.І ., заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду по справі № 759/18845/25 та клопотання про залишення клопотання без розгляду, написання відповіді на відзив.

Дана справа слухалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторони у судове засідання не викликалися, відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

Із матеріалів справи вбачається, що адвокатом Андрущенком М.В. фактично не були надані наступні послуги: написання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду по справі № 759/18845/25 та клопотання про залишення клопотання без розгляду, написання відповіді на відзив.

Відтак, суд не вбачає підстав для стягнення із відповідача судових витрат за послуги, які фактично не були надані та не підтверджені матеріалами справи.

Суд звертає увагу на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2019 року у справі № 643/13728/16-ц (провадження № 61-436св18) в якій зазначено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, перегляд документів, копіювання документів). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 26.06.2019 у справі №200/14113/18-а, від 31.03.2020 у справі №726/549/19, від 21.05.2020 у справі №240/3888/19.

Крім того, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

П. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 06грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

Враховуючи викладене, те, що позовну заяву задоволено у повному обсязі, від відповідача не надходило клопотання про зменшення суми судових витрат на правничу допомогу, враховуючи обсяг виконаної адвокатом роботи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви та відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн., які були фактично надані та документально підтверджені матеріалами справи.

Зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Зважаючи на викладене, з метою усунення неповноти судового рішення, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 133-137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача - адвоката Андрущенка Михайла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» (; адреса місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Болсуновська, буд. 8, поверх 9) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

У задоволенні іншої частини вимог заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20 січня 2026 року.

Суддя Н.О.Горбенко