Єдиний унікальний номер 722/30/26
Номер провадження 2-о/722/22/26
УХВАЛА

14 січня 2026 року м.Сокиряни

Суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області Суський О.І. ознайомившись з матеріалами цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , подану представником заявника адвокатом Чебан Тетяною Василівною, заінтересована особа: Кельменецька селищна рада Дністровського району Чернівецької області, про встановлення факту батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника адвокат Чебан Т.В. звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Бабин, Дністровського району, Чернівецької області є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в с.Олексіївка, Сокирянського району, Чернівецької області.

Під час вирішення питання про прийняття вищевказаної заяви про встановлення факту батьківства до розгляду та відкриття окремого провадження у справі, суддею встановлено наступне.

Так, вимогами ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту, зокрема, прав та інтересів фізичних осіб, а також закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони, а заявник, звертаючись до суду з відповідною заявою, з метою ефективного захисту своїх законних інтересів, зобов`язаний оформити таку у відповідності до вимог чинного ЦПК України, що сприятиме її своєчасному розгляду і вирішенню.

При цьому враховується правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2019 року у справі № 654/1528/17 та провадження № 11-490сап19, згідно з котрим відкриття провадження у справі за заявою, яка не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, є свідченням надання заявнику привілеїв, не передбачених законом.

За змістом ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік справ, які суд розглядає у порядку окремого провадження, наведений ч.2 ст.293 ЦПК України, котрий не є вичерпним.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Так, відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, заява по суті справи, з-поміж іншого, повинна містити виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За змістом ст.318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Слід зазначити, що встановлення факту, що має юридичне значення, в окремому провадженні можливе за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За приписами ч.3 ст.42 ЦПК України, у справах окремого провадження учасниками є заявники, інші заінтересовані особи. Системний аналіз норм чинного ЦПК України визначає, що заінтересованими особами в справах окремого провадження можуть бути як фізичні, так і юридичні особи, які мають особистий чи суспільний інтерес, що безпосередньо чи опосередковано пов`язується з наслідками розгляду справи і може мати як позитивні, так і негативні наслідки для таких осіб. Тобто, коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, що підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. При цьому заявнику слід врахувати, що суб`єктний склад заінтересованих осіб по справі визначається в залежності від мети встановлення факту (відділ соціального захисту населення у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; нотаріальну контору, інших спадкоємців у справах про встановлення факту прийняття спадщини, органи страхування у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва, тощо).

Представник заявника у даній заяві про встановлення факту батьківства зазначила заінтересовану особу лише Кельменецьку селищну раду Дністровського району Чернівецької області.

При цьому заявнику слід врахувати, що суб`єктний склад заінтересованих осіб по справі визначається в залежності від мети встановлення факту.

Оскільки визнання факту батьківства може мати значення для спадкових правовідносин, обов`язковим є залучення до справи як заінтересованої сторони близьких родичів померлої особи (батьків, братів, сестер, дітей тощо), тобто осіб, які є спадкоємцями померлого за заповітом або за законом, оскільки встановлення факту батьківства померлого впливає на права та обов`язки інших спадкоємців.

Однак, у заяві не зазначено коло спадкоємців померлого (чи відсутність спадкоємців). А також не зазначено заінтересованою особою мати заявника.

Крім того, як вбачається із роз`яснень, даних в Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст.128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі.

Відповідно до ч.3 ст.128, ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Разом з цим, при зверненні до суду із вказаною заявою, представник заявника зазначає, що встановлення факту батьківства надасть заявнику можливість реалізувати право на спадщину належним чином.

Представником заявника не залучено в якості заінтересованої особи матір заявника.

Таким чином заявнику необхідно привести заяву у відповідність та визначитись з колом учасників у справі.

Відповідно до вищевикладеного та вимог ч.1 ст.185 ЦПК України заява має бути залишена без руху.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником заявника адвокатом Чебан Тетяною Василівною, заінтересована особа: Кельменецька селищна рада Дністровського району Чернівецької області, про встановлення факту батьківства - залишити без руху.

Надати заявнику строк терміном п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків поданої заяви.

Копію ухвали про залишення заяви без руху надіслати заявнику та його представнику.

У разі неусунення зазначених недоліків у встановлений строк заява вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: