Справа № 740/5405/24
Провадження № 2-о/740/1/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарями судового засідання Дьоміною Н.А., Кубрак Н.М.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвокатат Вертелецької Л.А.,

представників заінтересованої особи Іваненко С.М., Кресан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, про встановлення особи та факту постійного проживання на території України,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 09.09.2024 звернувся до суду із заявою, в якій просить:

- встановити особу громадянина України ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області, з метою отримання паспорта громадянина України;

- встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області, на території України станом на 24.08.1991 та на момент набрання чинності Закону України "Про громадянство України", а саме 13.11.1991, що необхідне заявнику для отримання паспорта громадянина України.

В обгрунтування вимог заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 він народився у м. Носівка Чернігівської області. Його батьками є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за національністю українці, які на даний час померли: батько ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати ІНФОРМАЦІЯ_5 . Має рідного брата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який проживає в АДРЕСА_1 .

З моменту народження заявник проживав на території України. Спочатку в м. Ніжині Чернігівської області, де закінчив заклад дошкільної освіти - дитячий садок №1, а з 1964 року по 1974 рік навчався в середній школі № 2 м. Ніжина Чернігівської області.

В 1973 році отримав паспорт зразка СРСР 1953 року.

Після закінчення школи в 1974 році офіційно протягом 2 місяців працював робітником на цегельному заводі по вул. Борзнянський шлях в м. Ніжині. За станом здоров`я в армії не служив.

В 1976 році поїхав на Північ працювати на лісорозробки. Працював офіційно на Печорській лісобазі робітником до 1978 року.

18.05.1978 в Печорі отримав паспорт СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 . В 1978 року перейшов працювати в м. Печора на базу УРЗ ПУРП вантажником.

В 1980 році був заарештований за злісне порушення паспортного режиму по ст. 178 Кримінального кодексу РСФСР. 22.04.1980 Печорським судом Комі АРСР був засуджений до 1 року позбавлення волі. Покарання відбував в закладі ОС 34/27 с. Нижній Даманік Ухтинського району Комі АССР. 22.11.1980 був достроково звільнений.

В листопаді 1980 року прибув у АДРЕСА_2 . В грудні 1980 року влаштувався в с. Кропивна Ніжинського району Чернігівської області на цегельний завод слюсарем по ремонту обладнання. З 1982 року по 1987 рік офіційно працював на Ніжинському комбінаті хлібопродуктів, який знаходиться в м. Ніжині по вул. Урожайна.

В 1982 році одружився з ОСОБА_4 , з якою вони прожили разом до 1987 року. Спільних дітей не було. Був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . На даний час ОСОБА_4 померла.

В лютому 1987 року поїхав разом з бригадою охоронців в с. Антонівка Бериславського району Херсонської області, де влаштувався на роботу в радгосп-завод «Янтарний». У 1988 році одружився з ОСОБА_5 і у 1988 році у них народився син - ОСОБА_1 .

З 1988 року офіційно працював в Українському науково-дослідному інституті зрошувального землеробства (УКР НДІЗЗ), був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_4 , до 1995 року. Інформації про зареєстроване місце проживання за даною адресою не збереглося.

В 1994 році під час поїздки до батьків в м. Ніжин у нього було викрадено паспорт, військовий квиток та трудову книжку. З даного приводу звертався до правоохоронних органів.

З 1993 по 1995 роки мав заборгованість по сплаті аліментів, яку сплатив у 1995 році. Після сплати заборгованості по аліментам отримав тимчасове посвідчення громадянина України і переїхав в м. Ніжин Чернігівської області на постійне проживання. Зареєстрував місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

З 1995 року працював різноробочим - їздив продавати продукти харчування до Республіки Білорусь, ремонтував автомобілі.

В 1997 році познайомився з ОСОБА_6 , 1961 року народження, яка проживала в АДРЕСА_5 , та переїхав до неї, де проживав до 2003 року. З 2003 року не проживають разом.

З 2004 року працював неофіційно на будівництві в м. Києві. На даний час проживає в будинку своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2 .

Життєві обставини склалися таким чином, що він до сьогоднішнього дня не отримав паспорта громадянина України, мав лише паспорт громадянина СРСР, який викрали.

В березні 2024 року звернувся із заявою до Ніжинського відділу Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області для оформлення паспорту громадянина України замість втраченого паспорта зразка СРСР.

Проте рішенням Ніжинського відділу Управління ДМС йому тимчасово відмовлено в оформленні паспорта громадянина України, оскільки в результаті проведених відділом перевірок не вдалось встановити його особу та підтвердити його належність до громадянства України. Зазначено, що тільки після встановлення в судовому порядку особи заявника та встановлення належності до громадянства України можливо буде оформити паспорт громадянина України.

У поясненнях Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області, поданих до суду 11.10.2024, щодо вимог про встановлення особи заявника Управління покладається на розсуд суду, а щодо вимог про встановлення факту постійного проживання заявника на території України на 24.08.1991 та 13.11.1991 - відсутні підстави для задоволення заяви без надання належних доказів цих обставин.

Ухвалою судді 19.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку окремого провадження.

У судовому засіданні заявник та його представник - адвокат Вертелецька Л.А. підтримали заявлені вимоги, з підстав зазначених у заяві, та просили їх задовольнити.

ОСОБА_1 пояснив, що народився у м. Носівка Чернігівської області ІНФОРМАЦІЯ_1 . Там перебував після народження близько одного місяця, а потім батьки переїхали на проживання у Ніжин, де пройшло його дитинство і юнацтво. Відвідував дитячий садок, розташований неподалік центру у Ніжині, навчався 10 класів у загальноосвітній школі № 2 у Ніжині. Проживав по АДРЕСА_6 , у Ніжині з батьками. Має брата. Після закінчення школи в армії не служив за станом здоров`я. Працював і проживав на Півночі на лісорозробках. В Печорі 18.05.1978 отримав паспорт СРСР зразка 1974 року. Згодом повернувся в Україну. З 1987 року по 1995 рік проживав у Херсонській області, де одружився з ОСОБА_7 і у них народився син ОСОБА_8 . На той час проживав в АДРЕСА_4 . Зареєстрований був або за цією адресою, або за адресою тещі: АДРЕСА_7 . У 1994 році під час відвідин батьків у Ніжині у нього викрали паспорт СРСР зразка 1974 року. Після гостювання у батьків з Ніжина поїхав за місцем тодішнього проживання у Херсонську область. Коли розлучався з дружиною і збирався виїжджати з Херсону у 1995 році звернувся до «паспортного столу» у Херсоні щодо зняття його з реєстрації і видачі йому паспорту. Йому було видано тимчасове посвідчення громадянина України та сказали, що у Ніжині видадуть паспорт. По приїзду у Ніжин він багаторазово звертався у «паспорний стіл» для отримання паспорту, але йому паспорт не був виданий з незрозумілих для нього причин. На даний час проживає у Ніжині у будинку батьків по АДРЕСА_6 . До сьогоднішнього дня паспорта громадянина України не отримав. Звернення до суду обумовлено потребою в оформленні спадщини, що не можливо без документів про особу.

Представник заінтересованої особи заперечувала проти задоволення вимоги ОСОБА_9 щодо встановлення факту його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 та 13.11.1991, у зв`язку з відсутністю належних доказів такого проживання. Щодо вимог про встановлення особи заявника покладалася на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його представника та представників заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку.

ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його мати - ОСОБА_3 , батько - ОСОБА_2 . Народження зареєстровано за заявою батька ОСОБА_11 на підставі довідки від 01.06.1957 Носівського пологового будинку. Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Ніжинським відділом реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 05.03.2024 серії НОМЕР_2 , повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодоо актового запису про народження. Повторне свідоцтво на ОСОБА_10 видане його брату ОСОБА_1 (а.с. 8, 156 - 157, 164).

Згідно з довідкою директора Ніжинської гімназії № 2 Ніжинської міської ради від 18.12.2024 та інформації Управління освіти Ніжинської міської ради від 20.12.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчався у середній школі № 2 м. Ніжин з 01.09.1964. У 1971/1972 навчальному році закінчив 8 класів, отримав свідоцтво про восьмирічну освіту та вибув зі школи. 29.08.1973 прибув до 10 класу середньої школи №2 м. ніжина, 25.06.1974 отримав атестат про середню освіту та вибув зі школи (а.с. 52-53).

ОСОБА_3 належав житловий будинок АДРЕСА_2 , про що свідчать договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку, посвідчений Ніжинською держнотконторою 07.05.1962 за р.№ 1821/1 і зареєстрований у Ніжинському БТІ 20.08.1962 за р.№6411, та договір дарування, посвідчений Ніжинською держнотконторою 23.05.1988 за р.№ 2-1125 та зареєстрований у Ніжинському БТІ 27.05.1988 за р.№6411 (а.с. 10-13, 19).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , а ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвами про смерть НОМЕР_3 , НОМЕР_4 (а.с.9).

У домовій книзі для прописки громадян, що проживають в буд. АДРЕСА_2 , серед іншого здійснено записи про прописку за цією адресою ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Під №3 здійснено запис про здійснення у зв`язку з досягненням 16 років реєстрації 26.02.1974 місця проживання за цією адресою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Носівка, паспорт НОМЕР_5 , виданий 26.02.1974 Ніжинським міськвідділом міліції, та зняття з реєстрації 18.07.1975. Також містяться записи про реєстрацію 10.11.1980 за цією адресою ОСОБА_1 , 1957 р.н., який прибув з АРСР Комі, паспорт НОМЕР_1 , виданий Печорським МВ ВС 18.05.1978, та зняття з реєстрації 20.01.1984. Крім того, міститься запис про реєстрацію 27.06.1995 на строк до 27.08.1995 за цією адресою ОСОБА_1 , 1957 р.н., який прибув з міста Херсон, тимчасове посвідчення від 26.05.1995, видане Дніпровським РВ ВС м. Херсон (а.с.14 - 18).

Листом від 10.04.2024 №7423-447/7423.1-24 Ніжинського відділу УДМС в Чернігівській області за результатами розгляду заяви щодо оформлення паспорта громадянина України заявнику повідомлено про відмову в оформленні паспорта громадянина України відповідно до пункту 4 частини 7 статті 16 Закону України "Про Єдиний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний стату", підпункту 1 пункту 100 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 (далі - Порядок). Цим листом заявника поінформовано, що з метою його ідентифікації та визначення належності до громадянства України відділом з 22.03.2024 по 10.04.2024 проведені всі перевірки, передбаченими вимогами Порядку, проте в результаті перевірок встановити особу заявника та підтвердити належність до громадянства України, не видалось можливим. Роз`яснено, що для оформлення паспорта громадянина України заявнику необхідно в судовому порядку встановити його особу та оформити процедуру встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 або пункту 2 частини першої статті 3 Закону України "Про громадянство України". Також роз`яснено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.03.2021 №317 "Деякі питання визнання особою без громадянства" заявник має можливість звернутися до відділу із заявою про визнання його особою без громадянства, що в подальшому надасть можливість оформити йому набуття громадянства України у відповідності до ст. 8 Закону України "Про громадянство України". Тільки після встановлення в судовому порядку особи заявника та встановлення належності до громадянства України або проходження процедури визнання заявника особою без громадянства та набуття громадянства України він зможе оформити паспорт громадянина України (а.с. 20). У справі містяться матеріали перевірки Ніжинського відділу УДМС в Чернігівській області (а.с. 64 - 102).

Зокрема, згідно з відомостями повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Носівка, мешканець м. Ніжина, у шлюбі не перебував, паспорт НОМЕР_6 , виданий Відділом внутрішніх справ Печорського міськвиконкому Комі 18.05.1978, працівник комбінату хлібопродуктів м. Ніжин, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрували шлюб 11.06.1982 у відділі РАГС Ніжинського міськвиконкому (а.с. 64-66).

Згідно з даними повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, у заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_9 народився син - ОСОБА_1 , про що Антонівською селищною радою Дніпровського району м. Херсона актовий запис складено 21.10.1988 за №129. Підставою внесення відомостей про батька зазначено: "А/З 75 20 жовтня 1988р. Антонівська селищрада м. Херсон". Державна реєстрація народження проведена за заявою ОСОБА_12 , якою підписаний актовий запис. Містяться відомості про відмітки щодо віку батька - ІНФОРМАЦІЯ_10 , освіту батька - середня загальна, де працює батько - УкрНДІЗЗ, робочий (а.с. 159 - 160).

Відповідно до відомостей повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Носівка, мешканець АДРЕСА_7 , розлучений, дані про паспорт не зазначені, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , мешканка АДРЕСА_4 , зареєстрували шлюб 20.10.1988, про що Антонівською селищною радою Дніпровського району міста Херсон складено актовий запис №75 (а.с. 67-69).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 04.09.1990 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_12 (а.с. 180). Зі змісту цього рішення суду слідує, що розгляд справи судом відбувся за участю ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , мешканка АДРЕСА_4 , розірвали шлюб на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 04.09.1990, про що 31.05.1994 складено актовий запис за №259 Дніпровським р/в РАЦС у місті Херсоні, актовий запис підписаний дружиною. До актового запису 24.05.1995 внесені зміни, а саме у відомостях про чоловіка: дані про місце проживання змінені з "інформація відсутня" на " АДРЕСА_4 "; дані про сплату державного мита змінені з "200 кар." на "200 кар., 24.05.1995, 8092/052 м.Херсон"; дані про документ, що посвідчує особу змінені з "інформація відсутня" на "посвідчення, Дніпровським ВВС, м. Херсона, 26.05.1995"; дані про внесення відомостей про чоловіка за вказівкою заявника змінені з "Так" на "Ні"; додано відмітку про підписання актового запису чоловіком (а.с. 154 - 155).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 16.08.1994 у справі за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_1 про визнання втратившим права користування жилим приміщенням позов ОСОБА_12 задоволено, та визнано ОСОБА_1 втратившим право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_8 (а.с.181-182). Зі змісту цього рішення суду слідує, що при розгляді справи судом було встановлено, що сторони перебували у шлюбі, проживали однією сім`єю в АДРЕСА_4 . Позивачка ОСОБА_12 була наймачем вказаної квартири. На початку 1991 року відповідач ОСОБА_1 забрав всі свої речі і пішов із сім`ї та по час прийняття 16.08.1994 судом рішення його місце перебування суду було невідоме, було оголошено його розшук у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів на дітей. Справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , так як він до суду не з`явився, а направлену за останнім відомим місцем його проживання судову повістку і копію позовної заяви вручити не представилось можливим, про що малося повідомлення Наддніпрянської с/ради Дніпровського району м. Херсона. Місце фактичного перебування відповідача ОСОБА_1 суду відомо не було, що підтверджувалося також довідками РВВС Дніпровського р-кома м.Херсона про оголошення його розшуку з 15.02.1993.

Відповідно до відповіді №903593 від 13.11.2024 особа з даними: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків не зареєстрована (а.с. 42, 43).

Згідно з відповідю №903590 від 13.11.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, відсутня інформація щодо адреси реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (а.с.41).

Інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня і в Управлінні "Центр надання адміністартивних послуг" виконавчого комітету Ніжинської міської ради (а.с. 51).

За інформацією відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради від 11.12.2024, відповідно до реєстру Херсонської міської територіальної громади інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня, зокрема і щодо адреси: АДРЕСА_4 . Відділ не володіє повною та достовірною інформацією, оскільки в реєстрі територіальної громади не сформовані відомості щодо всіх зареєстрованих осіб (а.с. 50).

Листом від 13.12.2024 №978 Інститут кліматично орієнтованого сільського господарства НААН України повідомив, що в Інституті, як правонаступника Українського науково-дослідного інституту зрошуваного землеробства НААН (згодом - Інститут зрошуваного землеробства НААН) відсутні будь-які підтверджуючі документи (накази, особова справа, табелі обліку, копія трудової книжки тощо) ОСОБА_1 , як працівника установи з причин часткового знищення будівель Інституту (сел. Наддніпрянське, м. Херсон) та фактичного знищення архіву Інституту під час окупації військовими зс рф м. Херсон з 24.02.2022 по 11.11.2022 (а.с. 55 - 56).

Антонівський старостинський округ Херсонської міської ради листом від 18.03.2025 повідомив, що голова ОСН №9 ОСОБА_13 провела опитування мешканців по АДРЕСА_7 , та сусіди не можуть підтвердити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за цією адресою у період із 1987 року по 1995 рік (а.с. 120).

Свідок ОСОБА_14 надав показання, що мешкає по АДРЕСА_9 . Присутній у судовому засіданні заявник відомий йому як ОСОБА_10 , який близько 30 років тому проживав з жінкою по АДРЕСА_3 , по сусідству зі свідком. Свідку відомо, що ОСОБА_15 поїхав охороняти сади близько 30 років тому, та з тих пір він його не бачив до того, як 1 чи 2 місяці тому ОСОБА_15 звернувся до нього з тим, щоб підтвердити у суді зазначений факт його проживання.

Свідок ОСОБА_16 надала показання, що присутній у судовому засіданні заявник відомий їй як ОСОБА_10 , з яким вона навчалася вісім років у школі №2 у Ніжині в одному класі. Після 8 класів вона продовжила навчання у технікумі, а ОСОБА_15 продовжив навчання у школі до 10 класів. Про життя ОСОБА_17 після школи їй нічого не відомо. Зустріла його у церкві.

Свідок ОСОБА_18 надав показання, що присутній у судовому засіданні заявник відомий йому як ОСОБА_10 , з яким він навчався у школі №2 у Ніжині. ОСОБА_15 старший за нього на три роки і відповідно навчався у старших класах, але він його добре пам`ятає, оскільки ОСОБА_15 мав значні здібності в математиці і обрахунку складних чисел, брав участь у олімпіадах. Після школи не бачив ОСОБА_17 до минулого року, коли зустрівся з ним у церкві.

Свідок ОСОБА_19 надала показання, що присутній у судовому засіданні заявник є ОСОБА_1 , який є рідним братом її чоловіка ОСОБА_1 . Вона добре ладнала і тісно спілкувалася із свекрухою, яка їй розповідала, що ОСОБА_10 проживав у Херсоні. Свекруха їздила до ОСОБА_20 у ОСОБА_21 ще до 1990 року. Потім через вік свекруха вже не їздила до ОСОБА_22 . Свекри проживали по АДРЕСА_2 . Вона з чоловіком одружилися 22.09.1990. На святкування їх весілля у Ніжин приїздив з Херсону і ОСОБА_10 з його тодішньою дружиною та сином ОСОБА_8 , якому на той час було 2 роки і кілька місяців. Вона з чоловіком після весілля кілька місяців жили у свекрів, а потім проживали по АДРЕСА_10 , у Ніжині. Коли ІНФОРМАЦІЯ_13 у неї з чоловіком народилася дочка, ОСОБА_10 для привітання з цього приводу приїздив у Ніжин, як вона думає, також з ОСОБА_21 . Коли ІНФОРМАЦІЯ_7 померла свекруха ОСОБА_10 приїздив на похорон, але звідки саме він приїздив і де на той час проживав не пам`ятає. У 1997 році ОСОБА_10 жив у Прилуках. У квітні 1997 року у нього в Прилуках з тодішньою його дружиною народився син. У неї з чоловіком у червні 1997 року також народився син.

Свідок ОСОБА_23 надала показання, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_13 у Ніжині. Присутній у судовому засіданні заявник є ОСОБА_24 , який є рідним братом її батька ОСОБА_1 , тобто доводиться свідку дядьком. Дядько проживав у Прилуках. Коли народився брат їздили до дядька і його сім`ї за місцем їх тодішнього проживання у Прилуки. Від батьків знає, що дядько раніше також проживав у Херсоні, де був також одружений і має від того шлюбу старшого сина.

Свідок ОСОБА_1 надав показання, що народився ІНФОРМАЦІЯ_14 у Ніжині. Присутній у судовому засіданні заявник є ОСОБА_24 , який є рідним братом його батька ОСОБА_1 , тобто доводиться свідку дядьком. У ОСОБА_22 є син ОСОБА_25 у Прилуках, з яким свідок підтримує спілкування. Пригадує, що у 2002 році їздили до дядька і його сім`ї за місцем їх тодішнього проживання у Прилуки.

Свідок ОСОБА_1 надав показання, що народився у 1969 році. Присутній у судовому засіданні заявник є ОСОБА_1 , який є його рідним старшим братом, який приблизно з 1985-1986 років по 1995 рік проживав у передмісті Херсону, працював «на садах». Свідок проходив строкову військову службу у 1987 1989 роках у Нальчику. У той час вів листування з братом ОСОБА_24 . Листи від нього надходили у конвертах із зазначенням УкрНІЗЗ. Свідок одружився 22.09.1990. Брат приїздив у ОСОБА_26 на весілля з ОСОБА_21 з тодішньою дружиною і сином ОСОБА_8 , привозив бідон вина. За життя батьків брат вів листування також з ними, поштові конверти у той період часу від нього також надходили із зазначенням УкрНІЗЗ. Приблизно у липні 1991 року брат з водієм у Ніжин з Херсону на автомобілі ЗІЛ-130 у кузові у ящиках привозив на продаж ягоди черешні. Також приблизно у серпні-вересні 1991 року привозив мікроавтобусом з водієм на продаж у Ніжин з Херсону помідори. Після проживання у Херсоні, брат проживав у Прилуках, де у нього у 1997 році народився син.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині другій статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом про громадянство є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України».

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом про громадянство проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Особи, зазначені в пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24.08.1991, зазначені у пункті 2, - з 13.11.1991 (частина друга статті 3 Закону про громадянство).

Відповідно до підпунктів «а», «б» пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215/2001 (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 або проживання в Україні станом на 13.11.1991; дітей осіб, зазначених у підпункті «а» цього пункту.

Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України», що подає особа, яка станом на 24.08.1991 постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 (підпункт «в» пункту 8 Порядку).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.03.2024 у справі № 760/10717/22 вказано:

«надання адміністративної послуги з оформлення паспорта громадянина України регламентовано Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Законом України «Про громадянство України». Згідно з підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України і оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру. Частиною першою статті 4 вказаного Закону передбачено, що Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» у разі неможливості встановити особу розпорядником реєстру особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи державною міграційною службою України та (або) прийняття відповідного рішення суду, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.

Враховуючи наведені норми законодавства, заявник має право на встановлення відповідного факту, що має юридичне значення, у порядку, визначеному частиною першою статті 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Згідно з вимогами вказаного законодавства України у разі якщо Державна міграційна служба України не змогла встановити особу заявника після проведення процедури ідентифікації, то встановлення такого факту проводиться у судовому порядку. До місцевого загального суду подається заява про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. Основними документами, які дозволяють особі звернутися до суду, мають бути свідоцтво про народження особи та рішення Державної міграційної служби України про неможливість встановити особу після проведення процедури ідентифікації. У своїй заяві до суду заявник має вказати, який факт він просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт (показання свідків, біографічні дані заявника та будь-які документи, які надають можливість перевірити інформацію щодо його особи). Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.10.2022 у справі № 511/409/20 (провадження № 61-20060св21).

Заявник має право на встановлення його особи, оскільки ДМС України не змогла встановити особу заявника після проведення процедури ідентифікації, тому встановлення такого факту проводиться у судовому порядку.

Схожі за змістом правові висновки у подібних правовідносинах містяться у постанові Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 755/16248/18 (провадження № 61-8022св21)".

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина третя статті 294 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, заявник має свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_1 , видане повторно органами реєстрації актів цивільного стану його брату ОСОБА_1 . За результатами проведеної органами ДМС України процедури ідентифікації особу заявника не встановлено. Паспорт громадянина СРСР на ім`я ОСОБА_1 було видано 18.05.1978 відділом внутрішніх справ Печорського міськвиконкому Комі. Паспорт громадянина України заявник не отримував.

Нині заявник не може звернутися до компетентних органів російської федерації, оскільки остання є на даний час державою-агресором щодо України, і міжнародне співробітництво з російською федерацією припинено. Так 01.12.2022 прийнято Закон України N 2783-IX "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року". Закон 22.12.2022 опубліковано у газеті "Голос України" та 23.12.2022 він набрав чинності. Закон передбачає зупинення у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22.01.1993 і ратифікованої Законом України від 10.11.1994 №240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 (далі - Мінська конвенція та Протокол), вчиненого від імені України у м. Москві 28.03.1997 і ратифікованого Законом України від 03.03.1998 № 140/98-ВР, у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь (стаття 1); вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22.01.1993 і ратифікованої Законом України від 10.11.1994 N 240/94-ВР, та Протоколу до неї, вчиненого від імені України у м. Москві 28.03.1997 і ратифікованого Законом України від 03.03.1998 № 140/98-ВР (стаття 2). Окрім того, відповідно до повідомлення, розміщеного 25.02.2022 на офіційному вебсайті Акціонерного товариства "Укрпошта", у зв`язку з агресією з боку РФ та введенням воєнного стану, АТ "Укрпошта" припинило поштове співробітництво з Поштою Росії та Білорусі; посилки та перекази в ці країни не приймаються. Отже, на даний час у відносинах з російською федерацією унеможливлено застосування міжнародних договорів України з питань правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах, у тому числі у зв`язку із припиненням поштового сполучення між Україною і росією.

За таких обставин, оскільки заявником надано докази неможливості встановлення його особи за результатами проведеної органами ДМС України процедури ідентифікації, і неможливості проведення цих процедур в позасудовому порядку, суд доходить висновку, що встановлення такого факту, а саме особи заявника, має проводиться у судовому порядку.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підтвердження заявлених вимог до матеріалів справи долучено, зокрема, свідоцтво про народження ОСОБА_22 , видане повторно, лист органу ДМС про неможливість встановити особу після проведення процедури ідентифікації, листи та довідки органів та установ освіти про навчання ОСОБА_1 у середній школі № 2 м. Ніжина, домову книгу з записами про прописку ОСОБА_1 по досягенню АДРЕСА_11 . Свідок ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив, що заявник є його старшим повнорідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_18 суду у своїх показаннях підтвердили, що заявник є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , з яким вони навчалися у середній школі № 2 м. Ніжин.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та надаючи їм правову оцінку, суд доходить висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 в частині встановлення його особи, оскільки даний факт підтверджується наведеними доказами.

Проте, проживання ОСОБА_27 на території України станом на 24.08.1991 та/або 13.11.1991 не можливо встановити на підставі наявних у справі доказів, які не містять інформації щодо такого проживання саме відносно особи, яка безпосередньо звернулася із заявою про встановлення такого факту.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян станом на 20.10.1988 при реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 . ОСОБА_1 проживав на території України, а саме в АДРЕСА_7 , а також на час його звернення 24.05.1995 до органів РАЦС щодо розірвання шлюбу з нею проживав в АДРЕСА_4 (а.с. 67-69, 154 - 155).

Однак, у жодному письмовому доказі не міститься відомостей, які б підтверджували проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 та/або 13.11.1991.

Допитані як свідки родичі заявника повідомили, що він проживав у вказаний період у Херсоні, але це їм відомо лише з його слів.

Тоді як Антонівський старостинський округ Херсонської міської ради листом від 18.03.2025 повідомив, що голова ОСН № 9 ОСОБА_13 провела опитування мешканців по АДРЕСА_7 , та сусіди не можуть підтвердити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за цією адресою у період із 1987 року по 1995 рік (а.с. 120). Листом від 13.12.2024 №978 Інститут кліматично орієнтованого сільського господарства НААН України повідомив, що в Інституті відсутні будь-які підтверджуючі документи ОСОБА_1 , як працівника установи з причин фактичного знищення архіву Інституту (а.с. 55 - 56). Зі змісту рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 16.08.1994 у справі за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_1 про визнання втратившим права користування жилим приміщенням слідує, що при розгляді справи судом було встановлено, що ОСОБА_1 проживав в АДРЕСА_4 , до початку 1991 року, після цього забрав всі свої речі і пішов із сім`ї та по час прийняття 16.08.1994 судом рішення місце його фактичного перебування було невідоме, з 15.02.1993 був оголошений його розшук у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів на дітей.

Отже, щодо вимог заяви про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 та 13.11.1991, зогляду на відсутність належних, достовірних та достатніх доказів, які б засвідчили такий факт, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 4-5, 12-13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273, 315-319 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву задовольнити частково.

Встановити особу заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Носівка Чернігівської області, про що 05.03.2024 видано повторно свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 Ніжинським відділом реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

У задоволенні вимог заяви про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області, на території України станом на 24.08.1991 та 13.11.1991, - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь