Провадження № 2/638/5739/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2026 року м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді - Яковлевої В.М.,
за участю секретаря судового засідання - Сікорського А.С.,
учасники справи:
позивач - Харківський обласний центр зайнятості,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Харківського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю,
30 червня 2025 року представник позивача - Харківського обласного центру зайнятості» - Наталія Гринь звернулася до Шевченкіського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача - ОСОБА_1 про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до Харківського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, де згідно поданої електронної заяви йому було надано статус безробітного з 03.06.2022 по 21.10.2022. В свою чергу, згідно заяви про виплату грошової допомоги останньому перераховано допомогу по безробіттю за вказаний період у сумі 2421,55 грн. Однак в подальшому реєстрацію безробітного було припинено 21.10.2022. При цьому до вказаної дати ОСОБА_1 здійснював підбір роботи та інші дії у дистанційному форматі і 03.06.2022,30.06.2022, 28.07.2022, 26.08.2022, 23.09.2022 ОСОБА_1 дистанційно отримував консультації з працевлаштування, пропозиції роботи та підтверджував намір шукати роботу, хоча з 23.08.2022 вже перебував за кордоном, знаючи про наслідки перетину кордону підчас перебування в статусі безробітного. Таким чином позивач вказує, що невиконання відповідачем встановлених вимог, призвело до безпідставної виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття у сумі 2421,55 грн.
Ухвалою від 03 липня 2025 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. Разом з тим, на адресу суду надійшла заява представника позивача, в якій останній просить суд розглянути справу у відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та, просить суд, їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву суду не надав.
Поштове повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою.
Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідач, місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (частина одинадцята статті 128 ЦПК України).
При цьому про зміну місця проживання відповідач суд не повідомляв. Дані щодо будь-якої іншої адреси місця проживання, в матеріалах справи також відсутні.
Згідно частини 5 статті 128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Таким чином, відповідач про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог статті 128 ЦПК України.
Відповідачем у встановлений частиною сьомою статті 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною восьмою статті 178 ЦПК України.
Відповідно до вимог статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу (частина перша статті 281 ЦПК України).
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, та, зі згоди позивача, на підставі ухвали суду, провести заочний розгляд справи.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд доходить таких висновків:
У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
При цьому під час подання через чат-бот Державної служби зайнятості електронної заяви про надання (поновлення) статусу безробітного від 03.06.2022, Відповідач підтвердив, що не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно; ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та відомостей, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення.
В телефонному режимі кар`єрним радником Харківського міського центру зайнятості ОСОБА_1 , ознайомлено з Індивідуальним планом працевлаштування безробітного (далі Індивідуальний план) (а.с.10).
Згідно з п.п. 4.2.7 п. 4.2. Індивідуального плану, відповідач зобов`язувався інформувати Центр зайнятості протягом трьох робочих днів про обставини, що впливають на припинення реєстрації безробітного, у разі необхідності та відповідно до законодавства повернути суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, що передбачено ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
Таким чином, відповідач перебував на обліку в Харківському міському центрі зайнятості в статусі безробітного з 03.06.2022 по 21.10.2022.
Реєстрацію безробітного ОСОБА_1 припинено 21.10.2022 у зв`язку з поданням зареєстрованим безробітним заяви про припинення реєстрації відповідно до абз. 16 пп. 1 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року № 792 (далі Порядок № 792, який діяв на момент прийняття рішення по особі). (а.с.15).
Також матеріалами справи підтверджується, що згідно пункту 2 розділу 6 Порядку № 624 допомога по безробіттю виплачується центром зайнятості, у якому зареєстрований безробітний, через банківські установи в установленому порядку Харківським міським центром зайнятості, за реквізитами ОСОБА_1 , на його поточний рахунок перераховано допомогу по безробіттю за період з 03.06.2022 по 12.10.2022 у сумі 16 916 грн. 80 коп (а.с.14).
В свою чергу, порядком розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009 року (далі - Порядок № 60/62, чинний на момент проведення розслідування страхового випадку), визначено механізм проведення центрами зайнятості розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. Відповідно до п. 2 Порядку № 60/62, розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, робота Харківського міського центру зайнятості, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75, була організована у дистанційному режимі. Тому, ОСОБА_1 підбір роботи, надання послуг служби зайнятості, підтвердження наміру шукати роботу та перебувати на обліку в службі зайнятості здійснювались дистанційно за допомогою засобів телекомунікаційного зв`язку, зокрема і телефонним зв`язком.
Разом з тим під час телефонного зв`язку з фахівцем служби зайнятості 03.06.2022, 30.06.2022, 28.07.2022, 26.08.2022, 23.09.2022, ОСОБА_1 дистанційно отримував консультації із працевлаштування, пропозиції роботи та підтверджував намір шукати роботу та перебувати на обліку у службі зайнятості, хоча з 23.08.2022 відповідач вже перебував за кордоном (а.с.17-18).
При цьому позивач вказує, що засобами телефонного зв`язку щоразу починаючи з 03.06.2022 фахівцем центру зайнятості надавались роз`яснення щодо перетину кордону під час перебування у статусі безробітного та пов`язані з цим наслідками.
Враховуючи вищевикладене, на момент перетину кордону ОСОБА_1 законодавство передбачало, що перебування безробітного за кордоном понад 30 календарних днів тягне за собою припинення реєстрації безробітного та виплати допомоги по безробіттю з 31 календарного дня від дня перетину державного кордону України.
Відповідно до п. 23? ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України, покладено обов`язок надання за запитами виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, відомостей, що зберігаються в інформаційних системах, у тому числі банках даних, стосовно осіб, які в період одержання допомоги по безробіттю перетинали державний кордон України або перебували за межами України. Згідно інформації, що отримана за результатами обміну з Державною прикордонною службою України ОСОБА_1 , під час реєстрації в центрі зайнятості як безробітний перебував за межами України понад 30 календарних днів.
У зв`язку з чим Харківським міським центром зайнятості було проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття, за результатами якої складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення щодо безробітних, які перебували за межами України під час реєстрації в центрі зайнятості від 08.12.2022 № 234/2022 (а.с.20-23).
Даним актом зафіксовано, що ОСОБА_1 , в період перебування в статусі безробітного знаходився за кордоном понад 30 календарних днів, а саме 60 календарних днів з 23.08.2022 по 21.10.2022, та про що не повідомив фахівця Харківського міського центру зайнятості.
Отже, перебування безробітного за кордоном понад 30 календарних днів впливає на умови виплати забезпечення, а тому у відповідача виник обов`язок подавати відомості про перебування за кордоном понад 30 календарних днів до центру зайнятості так як вона перебувала більше цього терміну.
Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливали на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено обов`язок зареєстрованого безробітного інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.
Таким чином, з метою заволодіння коштами Фонду, ОСОБА_1 , приховав факт знаходження за кордоном більше 30 календарних днів під час перебування на обліку у статусі безробітного в Харківському міському центрі зайнятості.
Так, під час перебування на обліку в службі зайнятості, відповідач не повідомив про факт знаходження за кордоном більше 30 календарних днів, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», якою визначено обов`язок застрахованих осіб, зареєстрованих в установленому порядку як безробітні, своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
У силу вимог абз. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Отже, відповідно вимог статей 34 та 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідач зобов`язаний повернути незаконно отримані кошти, виплачені як допомога по безробіттю.
Внаслідок невиконання своїх обов`язків щодо повідомлення Харківського міського центру зайнятості про перебування за кордоном понад 30 календарних днів у період перебування на обліку служби зайнятості з метою отримання коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття ОСОБА_1 , незаконно отримав допомогу по безробіттю за період з 22.09.2022 по 12.10.2022 у сумі 2 421,55 грн.
У відповідності до вищезазначеного, директором Харківського міського центру зайнятості прийнято наказ від 13.12.2022 № 271 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 , у сумі 2 421 грн. 55 коп., та 15.12.2022 рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено лист-претензію за вих. №ХМЦЗ-02-5731 з пропозицією в добровільному порядку сплатити суму боргу, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який повернувся у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с.24-27).
Таким чином матеріалами справи підтверджується, що центр зайнятості просить стягнути виплачену допомогу по безробіттю з 31 дня перебування Відповідача за кордоном (перетин - 23.08.2022, початок незаконного отримання допомоги - 22.09.2022).
На момент подання позовної заяви сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю Відповідачем на рахунок Харківського обласного центру зайнятості не повернута.
24.10.2022 наказом Першого віце прем`єр міністра України Міністра економіки України №4132 «Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості» реорганізовано базові центри зайнятості, зокрема Харківський міський центр занятості приєднано до Харківського обласного центру зайнятості (а.с.28).
15.12.2022 наказом директора Харківського обласного центру зайнятості №863 створено Харківську філію Харківського обласного центру зайнятості (а.с.30).
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно з п. 2, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи.
Законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", Закону України "Про зайнятість населення" та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
За правиламич.2ст.43Закону України«Про зайнятістьнаселення»в редакції, чинній на момент на дату набуття відповідачкою статусу безробітної, статус безробітного надається, зокрема особам працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи, за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.
Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.
Ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» в редакції, чинній на момент на дату набуття відповідачкою статусу безробітної, передбачений обов`язок зареєстрованого безробітного інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі невідвідування без поважних причин територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування (крім періоду дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб). Наявність поважних причин підтверджується відповідними документами.
21 квітня 2022 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо функціонування сфер зайнятості та загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття під час дії воєнного стану», який набрав чинності 07 травня 2022 року.
Пунктом 5-2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції станом на 07.05.2022) реєстрація безробітного у територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з підстав, визначених частиною першою статті 45 цього Закону, а також у разі перебування безробітного за кордоном понад 30 календарних днів.
21 вересня 2022 року було прийнято Закон України № 2622-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування служби зайнятості, соціального страхування на випадок безробіття, сприяння продуктивній зайнятості населення, у тому числі молоді, та впровадження нових активних програм на ринку праці», який набрав чинності 29 жовтня 2022 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції зі змінами, внесеними згідно із Законом № 2622-IX від 21.09.2022) застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України така особа зобов`язана повідомити про це територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому особа зареєстрована як безробітна.
Відповідно до п. 3-3 розділу VIII Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції Закону № 2622-IX від 21.09.2022) виплата допомоги по безробіттю припиняється з підстав, визначених статтею 31 цього Закону, а також з 31 календарного дня від дня перетину зареєстрованим безробітним державного кордону України у разі безперервного перебування ним за кордоном понад 30 календарних днів.
Як було установлено судом та не заперечується сторонами, відповідач перебував за кордоном з 23.08.2022 і отримував допомогу по безробіттю з 22.09.2022 по 12.10.2022.
При цьому відповідач не надав доказів на спростування вищевказаних обставин.
Частиною 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
З огляду на викладене, судом установлено, що відповідач ОСОБА_1 , маючи статус безробітної особи, своєчасно не повідомив центр зайнятості про виїзд за кордон, що призвело до незаконного отримання ним допомоги по безробіттю у період з 22.09.2022 по 12.10.2022 у сумі 2421,55 грн, а тому позовні вимоги Харківського обласного центру зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Також згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви позивачем сплачений судовий збір в сумі 3028 грн 00 коп, що документально підтверджено платіжною інструкцією №6427 від 30 квітня 2025 року.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3028 грн 00 коп.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 274, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Харківського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського обласного центру зайнятості суму виплаченої допомоги по безробіттю у сумі 2421 (дві тисячі чотириста двадцять одну) грн 55 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського обласного центру зайнятості суму судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб - адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/на Офіційному веб - порталі судової влади України.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Харківський обласний центр зайнятості, , адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Громадського Олега, 1 А.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне заочне рішення складено 21 січня 2026 року.

Суддя В.М. Яковлева