Справа № 589/5414/24
Провадження № 2-др/589/11/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 рокум. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючого судді Курбанової А.Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Васюка Миколи Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

13.01.2026 року представник відповідача - адвокат Васюк М.М. звернувся в інтересах ОСОБА_1 до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення із позивача - акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» на користь відповідача понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. При цьому, також просить поновити пропущений строк на подачу цієї заяви, оскільки з рішенням у цій справі він ознайомився 08.01.2026р.

В обгрунтування заяви посилається на те, що у відзиві ОСОБА_1 попереджав суд, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на правову допомогу складає 10 000,00 грн., а остаточний розмір витрат буде визначений з урахуванням вчинених процесуальних дій. Посилаючись на норми ст. 133, 137, 141 ЦПК України, представник відповідача долучив до заяви договір про надання правової допомоги № 172 від 08.08.2022р, додаток № 7 до нього від 24.03.2025р., яким визначена вартість однієї години відповідних послуг та їх перелік, акт наданих послуг від 13.01.2025р., а також звіт про обсяг наданих послуг від 13.01.2026р., а тому просить стягути ці витрати на правничу допомогу з позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника відповідача, виходячи з таких підстав.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.12.2025 року у цивільній справі № 589/5414/24, провадження № 2/589/676/25 позов акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 задоволено частково: присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 002/9827484-CK_SB від 29.03.2021 року в розмірі 16479 грн 44 коп. та судовий збір в сумі 1039 грн 94 коп. пропорційно обсягу задоволених вимог.

Проаналізувавши заявлені представником відповідача вимоги та зміст ухваленого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області рішення від 25.12.2025 року, суд звертає увагу представника відповідача на наступне.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Згідно з п. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні (див. постанову ВП ВС від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц ).

Як вбачається з наданого 09.04.2025р. відзиву в останньому абзаці відповідачем зазначено, що остаточний розмір витрат на професійну правничу допомогу буде визначений у відповідності до ст.141 ЦПК України під час розгляду позовної заяви. Але протягом восьми місяців з дня подачі відзиву на позов і до винесення рішення по справі відповідачем так і не було подано доказів про понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн., хоча документи, які, на його думку, підтверджують ці витрати, на той час вже існували. Так, договір про надання правової допомоги № 172 був укладений відповідачем із адвокатом 08.08.2022р, додаток № 7 до нього, яким визначена вартість однієї години відповідних послуг та їх перелік, підписаний ними 24.03.2025р., а акт наданих послуг за цим договором складений 13.01.2025р. Тобто відповідач мав можливість їх подати до завершення розгляду справи, але суду так і не надав.

У цьому контексті слід зауважити, що ані у своєму відзиві, ані в інших заявах до завершення судового розгляду цієї справи відповідач з дотриманням наведених вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України не заявляв про те, що подасть відповідні докази на підтвердження факту і розміру витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення суду.

Тому, судом в рішенні по суті спору вирішено питання про судові витрати на правничу допомогу за наявними у ній матеріалами: не знайшовши підстав для відшкодування відповідачу заявлених ним витрат на правничу допомогу через недоведеність їх розміру і факту понесення, суд при розподілі судових витрат стягнув з відповідача понесені позивачем судові витрати пропорційно обсягу задоволених вимог без врахування в порядку ч. 10 ст. 141 ЦПК України заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу.

Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Зважаючи, що у рішенні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25.12.2025 року у цивільній справі № 589/5414/24 питання про судові витрати було вирішено, підстав для ухвалення додаткового рішення у справі з цього питання, передбачених статтею 270 ЦПК України, суд не знаходить.

За таких обставин, у задоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті додаткового рішення за заявою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Васюка Миколи Миколайовича від 13.01.2026р.

Ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова