Справа № 755/4483/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1036/2026
Головуючий у суді першої інстанції: Арапіна Н.Є.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року, ухвалене у м. Києві, у складі судді Арапіної Н.Є., повний текст якого складено 11 березня 2025 року, у справі №755/4483/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 рокуОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Зазначив, що він є власником автомобіля марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 . 26 серпня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Субару», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 . 03 серпня 2023 року постановою Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на підставі полісу № 202813314. 21 листопада 2023 року він звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно звіту № 686 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 30 серпня 2021 року, складеного на його замовлення, станом на 31 серпня 2021 року стосовно автомобіля марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту визначеного за витратним підходом складає 304 444,23 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, визначений за витратним підходом складає 108 351,52 грн. 21 листопада 2023 року він звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» із заявою про виплату страхового відшкодування. Однак у добровільному порядку ні страховою компанією, ні винною особою завдана йому шкода не відшкодована. З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просив суд стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» страхове відшкодування у розмірі 108 351,52 грн., стягнути з ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 196 092,71 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 108 351,52 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 196 092,71 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 083,52 грн., витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 1 067,70 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 960,93 грн., витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 1 932,30 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 . Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що він не був належним чином повідомленим про відкриття провадження в справі. Ухвалюючи рішення, суд не дослідив умов укладеного ним договору страхування, зокрема, щодо розміру франшизи, та не врахував того, що позивачем взагалі не було надано відповідного полісу. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до наданого позивачем звіту № 686 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 30 серпня 2021 року, складеного на замовлення позивача, станом на 31 серпня 2021 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, визначений за витратним підходом складає 108 351,52 грн. Таким чином, вартість матеріального збитку позивача становлять 108 351,52 грн., а не 304 444,23 грн., як помилково вважає позивач. Крім того, позивачем не було надано до суду доказів понесених ним фактичних витрат на ремонт належного йому транспортного засобу, при тому, що ДТП відбулося у серпні 2021 року, а позовна заява подана у березні 2024 року. На його думку, це може свідчити, що позивач не може належними доказами підтвердити свої збитки в сумі 304 444,23 грн. шляхом здійснення фактичних витрат на ремонт належного йому транспортного засобу.

Адвокат Горлатий О.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , подав відзив на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Галдецький Я.А. апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити з наведених у ній підстав.

Адвокат Горлатий О.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 є власником автомобіля марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 .

26 серпня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Субару», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 03 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 8-11).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на підставі полісу № 202813314 (а.с. 28).

21 листопада 2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 28).

Відповідно до звіту № 686 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 30 серпня 2021 року, складеного на замовлення позивача, станом на 31 серпня 2021 року стосовно автомобіля марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту визначеного за витратним підходом складає 304 444,23 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, визначений за витратним підходом складає 108 351,52 грн. (а.с. 13-27).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнув з ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 108 351,52 грн., з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 196 092,71 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до змісту положень Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів несе обмежену відповідальність, та при настанні страхового випадку відшкодовує оцінену у встановленому цим Законом порядку шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди відповідно до лімітів відповідальності з урахуванням зносу автомобіля, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а також за вирахуванням франшизи, якщо вона була встановлена договором.

Обов`язок щодо сплати всіх інших сум, якщо страхове відшкодування не покрило завданої шкоди, покладається саме на винну особу.

Як було встановлено, ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні ДТП, яка мала місце 26 серпня 2021 року, в якій було пошкоджено автомобіль марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_2 . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт», яке не виплатило страхове відшкодування.

Відповідно до звіту № 686 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 30 серпня 2021 року вартість відновлювального ремонту визначеного за витратним підходом складає 304 444,23 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, визначений за витратним підходом складає 108 351,52 грн.

Вказаний звіт про визначення вартості матеріального збитку сторонами не спростований.

Відтак, урахуванням ст.ст. 1166, 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення із ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 108 351,52 грн., з ОСОБА_1 - різниці між повною вартістю визначеного у звіті відновлювального ремонту та сумою, яка підлягає стягненню із страховика в розмірі 196 092,71 грн.

При цьому ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» вказане рішення суду першої інстанції не оскаржило.

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що, суд не дослідив умов укладеного ним договору страхування, та не врахував того, що позивачем взагалі не було надано до матеріалів справи відповідного полісу.

Посилаючись на вказані обставини, відповідачем не було доведено того, що судом було неправильно визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача та розміру відшкодування, яке має сплатити ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт», з урахуванням положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідач сам є стороною договору страхування, тому, позивач не мав надати його копію суду разом з позовною заявою.

Також, є безпідставними посилання ОСОБА_1 на недоведеність позивачем розміру збитків та на те, що вартість ремонту мала визначатися виключно з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Заперечуючи проти заявлених вимог, ОСОБА_1 не надав власного висновку експертизи на предмет визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , а також не порушував питання про призначення відповідної судової експертизи. Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення спору.

Судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 22 січня 2026 року.

Суддя-доповідач

Судді