Справа №: 398/3824/25
провадження №: 6/398/14/26
УХВАЛА

Іменем України

"22" січня 2026 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області:

у складі: головуючого судді Голосеніної Т.В.

за участі секретаря судового засідання Шаповал І.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Олександрія цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» про відстрочку виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 16 грудня 2025 року з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Бізнес позика» стягнуто заборгованість за кредитним договором №480974-КС-001 від 19.11.2023 року в розмірі 209090,32 грн. та судовий збір в розмірі 2509,08 грн.

05.01.2026 року адвокат Ісмайлова А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою про відстрочення виконання судового рішення від 16.12.2025 року на 36 місяців. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що ОСОБА_1 не працює, доходу майже не має, сума до стягнення є завелика та така, що стновить її у скрутне становище.

Просить відстрочити виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду від 16.12.2025 року строком на 36 місяців.

У судове засідання сторони не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Вивчивши матеріали заяви та заяви сторін, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 16 грудня 2025 року з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» стягнуто заборгованість за кредитним договором №480974-КС-001 від 19.11.2023 року в розмірі 209090,32 грн. та судовий збір в розмірі 2509,08 грн.

На час розгляду заяви рішення Олександрійського міськрайонного суду від 16.12.2025 року набрало законної сили, проте виконавчий документ ще не видавався.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Стаття 435 ЦПК України регулює питання відстрочення і розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення.

Так, відповідно до вказаної статті, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може, зокрема, відстрочити виконання рішення.

Підставою для відстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 року (справа № 61-15140св18) зазначив, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 435 ЦПК України).

Фактично, чинне законодавством не містить вичерпного законодавчого переліку підстав для надання відстрочки виконання рішення, тому суд у кожній конкретній справі з врахуванням всіх обставин справи, вирішує питання про їх наявність чи відсутність, а також вирішує питання про наявність чи відсутність причин, які перешкоджають виконанню рішення суду та за своїм внутрішнім переконанням оцінює наявні у справі докази.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

За правилом ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 10, 81 ЦПК України саме заявник зобов`язаний довести зазначений предмет доказування, тобто виняткові підстави для відстрочення виконання судового рішення.

Водночас, заявником на підтвердження факту неможливості сплатити кредит, заявником надано довідку форми ОК-5, відповідно до якої зазначено про відсутність повідомлення про заробітну плату за період листопад-грудень 2025 року, про зазначене не підтверджує факту, що заявник не працює, оскільки належним доказом зазначеного є запис у трудовій книжці про звільнення заявника.

При цьому, суд звертає увагу, що норми чинного законодавства допускають розстрочення/відстрочення виконання рішення лише у виняткових випадках, натомість заявником не надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст. ст. 77, 78, 81 ЦПК України, на підтвердження наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, а відтак обставини на які посилається заявник, не є такими обставинами, які б свідчили про їх винятковість.

Суд звертає увагу, що норми чинного законодавства допускають відстрочення виконання рішення лише у виняткових випадках. Безпідставне відстрочення виконання рішення суду підриває правовий принцип своєчасного та повного виконання судового рішення у цивільній справі, що являється складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Крім того, суд наголошує, що норми чинного законодавства допускають відстрочення виконання рішення лише у виняткових випадках, і відстрочення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення.

За таких обставин, приймаючи до уваги викладене, виходячи з принципів верховенства права, обов`язковості виконання судових рішень, відсутності виключних обставин для відстрочення виконання рішення, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви щодо відстрочення виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 35, 258-261,368,435ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» про відстрочку виконання судового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя: Т.В.Голосеніна