УХВАЛА

21 січня 2026 року місто Київ

Справа № 759/21916/24

Апеляційне провадження № 22-ві/824/5/2026

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Желепи О. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Київського апеляційного суду Голуб С.А. та Таргоній Д.О. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 19 грудня 2025 року, постановлену за заявою ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація, про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ

26 грудня 2025 року безпосередньо до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 19 грудня 2025 року, якою у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 26 грудня 2025 року визначено колегію суддів для розгляду даної апеляційної скарги у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Голуб С.А. , судді: Борисова О.В., Таргоній Д.О.

Київський апеляційний суд ухвалою від 13 січня 2026 року відкрив апеляційне провадження за вказаною скаргою, витребував зі Святошинського районного суду м. Києва виділені матеріали справи № 759/21916/24 (провадження № 2-3/759/197/25) за заявою ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову.

20 січня 2026 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Голуб С.А., Таргоній Д.О. від розгляду справи № 759/21916/24 з підстав, передбачених пунктами 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року у складі колегії суддів: судді-доповідача - Слюсар Т.А., суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О., було задоволено клопотання ОСОБА_2 та зупинено дію і виконання ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 09 вересня 2025 року про забезпечення позову у цивільній справі N? 759/18906/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація, Виконавчий комітет Броварської міської ради, про визначення місця проживання дитини до закінчення її перегляду в апеляційному порядку.

Таке судове рішення колегії суддів, на думку заявника, є незаконним, оскільки ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 09 вересня 2025 року про забезпечення позову, якою зобов`язано матір забезпечити регулярне спілкування батька з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є виконавчим документом, що підлягає негайному виконанню.

У зв`язку з цим виконавчі дії не можуть проводитися в межах відкритого виконавчого провадження. Таким чином суддями було безпідставно порушено право батька на контакт з дитиною, з якою він не може спілкуватися до цього часу, а матір ухвалу суду не виконує ані в добровільному, ані в примусовому порядку.

Зазначені обставини дають привід заявнику сумніватися в неупередженості суддів Голуб С.А. і Таргоній Д.О. при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу про відмову в забезпеченні позову та їх зацікавленість у розгляді даної справи.

За приписами статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Київський апеляційний суд ухвалою від 21 січня 2026 року заявлений відвід визнав необґрунтованим, а заяву про відвід відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 21 січня 2026 року передано судді Желепі О.В.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи доводи заяви про відвід, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви з огляду на таке.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у певній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі «Hauschildt проти Данії» від 24 травня 1989 року).

Неупередженість має одночасно існувати як фактично (суб`єктивний тест), так і має бути забезпечена її розумна видимість (об`єктивний тест) (рішення ЄСПЛ у справі «Мікаллеф проти Мальти» від 15 жовтня 2009 року, «Rustavi 2 Broadcasting Company Ltd та інші проти Грузії» від 18 липня 2019 року).

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що судді Голуб С.А. та Таргоній Д.О. виявили особисту упередженість до заявника чи до розгляду справи за його участю у цьому провадженні. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. Таких доказів щодо цих суддів немає.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можуть ставити під сумнів безсторонність суддів. Вирішальним є те, чи можуть бути побоювання заявника щодо відсутності безсторонності у суддів об`єктивно виправданими.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Визначені заявником підстави для відводу суддів Голуб С.А. та Таргоній Д.О. фактично зводиться до незгоди заявника із процесуальними рішеннями суду, у складі його були судді Голуб С.А. і Таргоній Д.О., щодо наявності підстав, передбачених ч. 4 ст. 359 ЦПК України, для зупинення дії судового рішення у зв`язку з поновленням скаржнику пропущеного строку на його апеляційне оскарження в іншій цивільній справі. Водночас незгода заявника із процесуальними рішеннями суду, що прийняті в межах його повноважень, реалізованих згідно з вимогами процесуального закону, не може слугувати підставою для відводу суддів згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України та свідчити про наявність сумнівів в їх неупередженості при розгляді питання про забезпечення позову.

Оцінка правильності застосування судом норм процесуального права під час постановлення попереднього процесуального рішення здійснюється у передбачених законом формах судового контролю (апеляційний/касаційний перегляд, інші визначені законом процедури), а не шляхом відводу суддів у новій справі. Інститут відводу спрямований на усунення реального або об`єктивно обґрунтованого конфлікту інтересів чи сумнівів у безсторонності, а не на «перевірку» правомірності раніше ухвалених судових актів або заміну механізмів їх оскарження.

З огляду на об`єктивний критерій безсторонності вирішальним є те, чи підтверджуються побоювання заявника конкретними, перевірюваними фактами, які для «розумного спостерігача» могли б свідчити про наявність прихильної позиції суддів до однієї зі сторін або про їхній інтерес у результаті розгляду. Натомість наведені у заяві обставини мають характер припущень і загальних міркувань про «довіру до суду», без посилання на будь-які фактичні дані про особисті зв`язки, матеріальний/процесуальний інтерес суддів, попередню участь у цій самій справі або інші обставини, прямо передбачені законом як підстави відводу.

Суд також підкреслює, що попереднє вирішення суддями певного процесуального питання в іншому провадженні не означає формування ними наперед позиції щодо предмета чи результату розгляду апеляційної скарги у цій справі, оскільки предмет і межі перевірки в різних провадженнях не є тотожними, а оцінка доводів і доказів здійснюється щоразу з урахуванням конкретних підстав звернення та матеріалів відповідної справи.

Суд також звертає увагу заявника на те, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що заявлення завідомо безпідставного відводу є зловживанням процесуальними правами (пункт 1 частини другої статті 44 ЦПК України).

Оскільки обставини, на які посилається ОСОБА_1 як на підставу для відводу суддів, не є об`єктивно виправданими та не дають підстав для обґрунтованого сумніву в неупередженості та об`єктивності суддів Голуб С.А. та Таргоній Д.О. при розгляді цієї справи, заяву про відвід цих суддів слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 40, 259-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Київського апеляційного суду Голуб С.А. та Таргоній Д.О. - відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя О.В. Желепа