Провадження № 2/522/4791/26
Справа № 522/465/26
УХВАЛА

19 січня 2026 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради, про стягнення заборгованості за договором оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 14.01.2026 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради, яким просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у загальній сумі 760 812,60 грн, з яких: заборгованість зі сплати орендної плати за період з 28.07.2023 по 28.02.2025 згідно з договором оренди землі від 13.02.2007, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрованим в реєстрі за №159 у розмірі 640 591,44 грн, інфляційні витрати у розмірі 7 378,86 грн, 3% річних у розмірі 14 189,58 грн та пеня у розмірі 38 652,72 грн на користь Одеської міської ради.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2026, справу передано судді Бондарю В.Я. 15.01.2026.

Вирішуючи питання про відкриття провадження суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі з огляду на наступне.

Статтею 125 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Правила визначення юрисдикційності відповідної справи встановлені процесуальними законами, якими регламентована предметна та суб`єктна юрисдикція адміністративних та цивільних судів, - це стаття 19 КАС України та стаття 19 ЦПК України.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна, або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово у своїх постановах указувала критерії розмежування судової юрисдикції. Такими критеріями є передбачені законом умови, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, як-то: суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка у законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Приватноправові відносини, що характерні для цивільного судочинства вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Статтею 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю порушено його права, свободи чи інтереси. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

У цій справі Одеська міська рада звертається до суду за захистом своїх прав як власник та орендодавець земельної ділянки площею 0,4252 га за адреосю: АДРЕСА_1 , у зв`язку з несплатою орендарем орендної плати, який укладений 13.02.2007 між Одеською міською радою та Дочірнім підприємством «Будівельне управління №2» Відкритого транспортного будівництва «Одестрансбуд».

Податковий кодекс України (далі ПКУ) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абзац перший п. 1.1 ст. 1 ПКУ).

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III із змінами та доповненнями (далі ЗКУ), Цивільним кодексом України від 16 січня 2003 № 435-IV із змінами та доповненнями (далі ЦКУ), Законом України від 16 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» із змінами та доповненнями (далі Закон № 161), іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (абзац перший ст. 2 Закону № 161).

Плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПКУ).

Орендна плата для цілей розділу XII ПКУ обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди (п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПКУ).

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (абзац перший п. 288.1 ст. 288 ПКУ).

Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (абзац четвертий п. 288.1 ст. 288 ПКУ).

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами) (п. 288.4 ст. 288 ПКУ).

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 ПКУ.

Нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 ПКУ, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати орендної плати за землю.

У разі переходу права на земельну ділянку юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року орендна плата за землю сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося його право на зазначену земельну ділянку, а новим платником - починаючи з місяця, в якому він набув відповідне право. В цьому випадку контролюючий орган надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення новому платнику після отримання інформації про перехід права власності.

Одеський окружний адміністративний суд розглядав справу №420/2795/25 за позовом дочірнього підприємства «Будівельне управління №2 «Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва «Одестрансбуд» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, яке було скасовано з огляду на те, що: «з моменту набуття права власності ТОВ «Паркінг Плюс» на будівлю гаражу-стоянки з місцями загального користування, загальною площею 5761,6 кв.м., яка розташована на орендованій позивачем земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , для позивача така оренда землі вважається припиненою, що свідчить про відсутність у дочірнього підприємства «Будівельне управління №2 «Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва «Одестрансбуд» обов`язку щодо плати за землю з моменту державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ТОВ «Паркінг Плюс», про що вказано у рішенні Одеського окружного суду від 19.05.2025.

Податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (п. 14.1.157 ПКУ).

Отже, стягнення заборгованості за орендною платою за землю здійснює відповідний податковий орган в порядку адміністративного узгодження заборгованості орендної плати за землю (обов`язкового платежу).

Таким чином, цю справу про стягнення заборгованості за договором оренди землі комунальної власності слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 3, 19, 28, 149, 151, 153, 174-175, 177, 187, 189, 258, 260, 274-279, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участі третьої особи: Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради, про стягнення заборгованості за договором оренди землі.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з позовними матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення.

Суддя В.Я.Бондар