Провадження № 2/127/6694/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі судового засідання Чех А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

АТ «Акцент-Банк» звернулося до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 31.10.2016 ОСОБА_1 приєднався до умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг а А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач станом на 26.09.2025 має заборгованість - 11779.79 грн, яка складається з наступного: - 9310.64 грн - заборгованість за кредитом; - 2469.15 грн - заборгованість по відсоткам; - 0.00 грн. - пеня; - 0 грн. - штраф.

Вищевикладене і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 27.10.2025 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи по суті. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

17.11.2025 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає, що позовні вимоги не визнає повністю з наступних підстав. Прострочення виконання кредитних зобов`язань виникло з об`єктивних, незалежних від волі відповідача обставин. У період виникнення прострочення в відповідача були заблоковані банківські рахунки у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження №79114377 на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.07.2025, якою передбачено стягнення штрафу в розмірі 34000,00 грн. У межах цього виконавчого провадження державним виконавцем було накладено обмеження та арешт на рахунки, що фактично унеможливило здійснення будь-яких банківських платежів, включаючи платежі на користь АТ «Акцент-Банк». Прострочення не було умисним, а викликане обставинами, що не залежали від відповідача.

В ОСОБА_1 діагностовано: G94.8 інші уточнені ураження головного мозку (наслідки відкритої проникаючої ЧМТ, забій головного мозку, епідуральна гематома, контузія лобної і скроневої кістки, перелом основи черепа, а також залишкові невроголігчні порушення, G55.8 стисткання неврологічних корінців, включно з вертеброгенним больовим синдромом, цефалгічним та міотонічним синдромами. Ці захворювання потребують постійного лікарського нагляду, регулярного лікування, обмежують фізичну активність та періодично спричиняють виражений больовий синдром. Сан здоров`я Відповідача суттєво впливає на працездатність і фінансову стабільність, що в свою чергу стало додатковим об`єктивним фактором, який ускладнив можливість своєчасно виконувати кредитні зобов`язання перед АТ «Акцент-Банк».

Наразі відповідач доглядає за непрацездатною бабусею ОСОБА_2 , яка згідно витягу рішення від 26.06.2003 являється піклувальником ОСОБА_1 та його старшого брата ОСОБА_3 . Також Відповідач несе значні фінансові та часові витрати на її догляд та лікування, що додатково ускладнило його матеріальне становище. Відповідач є єдиною особою, що здійснює цей догляд, оскільки рідний брат відповідача з початку повномасштабного вторгнення проходить військову службу у лавах Збройних сил України, що виключає його можливість надавати будь-яку допомогу чи участь у догляді за родичкою.

24.11.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Зазначає, що даний відзив не підлягає взяттю до уваги, а позов підлягає задоволенню. Позичальник отримав кредитну картку та скористався кредитними коштами, тобто він погодився з умовами, що діяли на момент зняття коштів (ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, - фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією) і повинен сплачувати процентну ставку. Щодо розрахунку заборгованості та банківської виписки. На підтвердження вірності розрахунку в матеріалах справи наявна банківська виписка (яка є первинним бухгалтерським документом відповідно до ЗУ Про бухгалтерський облік), де в тому числі відображено використання Відповідачем кредитного ліміту. Також до позову було додано довідку про видачу картки та довідку про встановлення/ зміну кредитного ліміту, та звертаємо увагу суду, що ініціатором встановлення/зміни кредитного ліміту може бути як Банк, так і сам клієнт, та заборгованість виникла в результаті витрачання кредитних коштів, а встановлення кредитного ліміту є лише можливістю їх використання (відповідно до всіх умов договору), а не обов`язком клієнта.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви зазначено про розгляд справи у його відсутність із зазначенням, що проти заочного розгляду справи не заперечує.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання призначене на 13.01.2026 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить власноруч написана розписка про явку до Вінницького міського суду Вінницької області від 18.11.2025. Причину своєї неявки не повідомив.

Враховуючи викладене вище та положення ст.ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне.

Судом встановлено, 31.10.2016 відповідач ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки.

На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг а А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що підписана ним Анкета-Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також те, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення, погодився з його умовами та погодився отримати примірник договору шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Крім того відповідач погодилась з тим, що зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку.

Позивач зазначає, що відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами, тобто не виконав зобов`язання за кредитним договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Акцент-Банк», та стало приводом для звернення до суду з даним позовом.

АТ «Акцент-Банк» обґрунтовувало свій позов у частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак останній не виконував зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

На підтвердження вказаних обставин АТ «Акцент-Банк» надало суду: копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 31.10.2016; витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк»; довідку за картками, термін дії останньої - до квітня 2027 року; довідку за лімітами, згідно якої 31.10.2016 відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 0,00 грн, який в подальшому збільшувався та станом на 27.02.2025 становив 9400,00 грн; виписку по картці за період з 31.10.2016 по 26.09.2025; розрахунок заборгованості за договором.

Враховуючи викладене судом встановлено, що АТ «Акцент-Банк» відкрило на ім`я відповідача картковий рахунок, видало кредитну картку, на яку було зараховано кредитні кошти.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 31.10.2016, станом на 26.09.2025 існує заборгованість в сумі 11779,79 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 9310,64 грн; заборгованість по відсотками 2469,15 грн.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного правового регулювання.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 стаття 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (частина 5 стаття 12 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що 31.10.2016 між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір б/н у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Умов про нарахування процентів та інших платежів згідно укладеного між сторонами договору анкета-заява не містить.

Підписавши анкету - заяву відповідач надав свою згоду, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» становить між сторонами договір про надання банківських послуг, умови якої йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою, другою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У анкеті-заяві позичальника ОСОБА_1 від 31.10.2016, окрім анкетних даних, його контактної інформації, відомостей про майновий стан та трудову діяльність, розмір процентної ставки не встановлено.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, просив, крім заборгованості за кредитом, стягнути з відповідача заборгованість за процентами.

Обґрунтовуючи вимоги про стягнення процентів, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором Банк посилався на Умови та Правила надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті: https://a-bank.com.ua/terms, як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк» (АТ «Акцент-Банк»), що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, в тому числі: пільговий період користування коштами, відсоткова ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено правовою позицією Верховного Суду України і Верховного Суду, викладеній у постановах від 11 березня 2015 року справа № 6-16цс15, від 17 липня 2019 року справа №175/4576/14-ц, і не спростовано позивачем при розгляді даної справи.

Отже, суд приходить до висновку, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин частину першу статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (http://a-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк», тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», у теперішній час АТ «Акцент-Банк», у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк» (АТ «Акцент-Банк»), відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, надані Банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 11 Закону України «Про захистправ споживачів» та статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» на кредитодавця покладається відповідальність щодо інформації споживача про умови кредитування до укладення між сторонами самого договору. Така інформація надається споживачу у письмовому вигляді та надає йому можливість визначитися з кредитним продуктом, який у подальшому він може обрати та укласти споживчий кредит на визначених сторонами умовах.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, які встановлені на підставі належних доказів, що надані сторонами, судом зроблені обґрунтовані висновки, що правові підстави для нарахування та сплати процентів за користування коштами, що надані банком відповідачу в якості кредиту, відсутні.

За інформацією, яка міститься у виписці з банківського рахунку, ОСОБА_1 користувався кредитними коштами та здійснював погашення заборгованості. За користування кредитними коштами відповідач сплачував не обумовлені договором відсотки. Загальний розмір сплачених витрачених відповідачем коштів за період з 31.10.2016 по 26.09.2025 становить 97006,26 грн, загальний розмір зарахувань за вказаний період становить 85537,41 грн, відповідно різниця складає 11468,85 грн кредитні кошти, які були витрачені ОСОБА_1 , проте не повернуті банку.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Правосуддя здійснюється на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом; на засадах, згідно з якими суд повинен створювати умови і можливість для реалізації їхніх прав.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що АТ «Акцент-Банк» просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9310,64 грн.

Враховуючи викладене, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.10.2016 в розмірі 9310,64 грн.

Щодо вимог АТ «Акцент-Банк» про стягнення відсотків за користування кредитом підстави для їх задоволення відсутні.

Суд критично оцінює доводи Відповідача щодо відсутності його вини у простроченні виконання кредитних зобов`язань та вважає їх такими, що не спростовують обґрунтованість позовних вимог, з огляду на таке.

Відповідно до положень статей 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений договором строк. Сам факт наявності фінансових труднощів або обмежень у розпорядженні власними коштами не звільняє боржника від обов`язку виконати грошове зобов`язання.

Згідно із ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Посилання Відповідача на арешт банківських рахунків у межах виконавчого провадження суд визнає необґрунтованими, оскільки накладення арешту на рахунки не є обставиною непереборної сили та не позбавляє боржника можливості виконати грошове зобов`язання іншими способами, зокрема шляхом внесення коштів через касу банку, використання рахунків інших фінансових установ, здійснення платежів через третіх осіб або завчасного повідомлення кредитора про наявність перешкод для виконання зобов`язання.

Крім того, відкриття виконавчого провадження та застосування заходів примусового виконання є наслідком власної поведінки відповідача, а не обставиною, яка виникла незалежно від його волі, що виключає можливість визнання таких обставин підставою для звільнення від цивільно-правової відповідальності.

Доводи відповідача щодо стану здоров`я також не можуть бути підставою для звільнення від відповідальності, оскільки жодних доказів, які б підтверджували його повну непрацездатність у період виникнення прострочення або об`єктивну неможливість здійснювати будь-які фінансові операції, суду не надано. Наявність захворювань, які потребують лікування, сама по собі не виключає цивільно-правової відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Посилання відповідача на необхідність догляду за непрацездатною родичкою та складне матеріальне становище суд також оцінює як такі, що не мають правового значення для вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України, боржник звільняється від відповідальності лише у разі доведення, що порушення зобов`язання сталося внаслідок дії непереборної сили. Обставини, на які посилається Відповідач, не відповідають ознакам форс-мажорних та не підтверджені належними доказами.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідач не довів відсутність своєї вини у порушенні умов кредитного договору, а тому підстав для звільнення його від відповідальності суд не вбачає. Позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» є законними, обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково (79,03%), відповідно до статі 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1914,42 грн.

Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.

Керуючись ст.ст. 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 273, 279-282, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 31.10.2016 в сумі 9310,64 грн, з яких: 9310,64 грн - заборгованість по кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Акцент-Банк» понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 1914,42 грн.

В решті вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», , місцезнаходження: вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 19.01.2026.

Суддя О.О. Жмудь