СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-н/759/7/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравченко Ю.В., розглянувши заяву Житлово-будівельного кооперативу «КРІСТ» про відкликання заяви Житлово-будівельного кооперативу «КРІСТ» (далі - Кооператив) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 про заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2025 року до суду надійшла заява Кооперативу, подана адвокатом Вербицьким Я.В., про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 про заборгованості за житлово-комунальні послуги

07 січня 2026 року до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшла заява Кооперативу, подана адвокатом Вербицьким Я.В., про відкликання зазначеної заяви.

Дослідивши вказану заяву, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) однією з основних засад цивільного судочинства є диспозитивність.

Принцип диспозитивності полягає, зокрема, у тому, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 163 ЦПК України заявник має право відкликати заяву про видачу судового наказу до її розгляду судом.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 175 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коди до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення.

Отже, відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 2-591/11 від 08.06.2022.

З огляду на те, що процесуальний закон не визначає наслідків подання заяви про відкликання заяви про видачу судового наказу, слід за аналогією закону застосувати п. 3 ч. 4 ст. 175 ЦПК України та, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, повернути заяву про видачу судового наказу.

Отже, заяву Кооперативу слід задовольнити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 13, 185, 258, 260, 353-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву Житлово-будівельного кооперативу «КРІСТ» про відкликання заяви Житлово-будівельного кооперативу «КРІСТ про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 про заборгованості за житлово-комунальні послуги, задовольнити повністю.

Заяву Житлово-будівельного кооперативу «КРІСТ про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 про заборгованості за житлово-комунальні послуги повернути заявнику.

Копію ухвали направити заявнику разом із заявою та доданими до неї документами.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ю.В. Кравченко