Справа № 256/6377/13-ц
Провадження 2-в/185/31/26
У Х В А Л А

22 січня 2026 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Бабія С.О., за участю секретаря судового засідання Вакули В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТУМ КАПІТАЛ» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі Калінінського районного суду м. Донецька Донецької області № 256/6377/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Велбін» про звернення стягнення шляхом визнання права власності на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2026 року ТОВ «ФАКТУМ КАПІТАЛ» звернулось до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі Калінінського районного суду м. Донецька Донецької області № 256/6377/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Велбін» про звернення стягнення шляхом визнання права власності на предмет іпотеки, якою просить відновити вищезазначене втрачене судове провадження.

Заявник зазначає, що є правонаступником усіх прав і зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» у зв`язку з відступленням прав вимоги за Договором №GL1N626840/16 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 11.06.2025р., що підтверджується відповідними документами. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 21 жовтня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до ОСОБА_1 задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності.

Заявник вказує, що матеріали справи не передані до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, судове провадження втрачено, а з метою реалізації права на примусове виконання рішення необхідне відновлення провадження.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 20 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України якщо суд, до юрисдикції якого відповідно до вимог процесуального закону відноситься вирішення питання про відновлення втраченого провадження, знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, то відновлення втраченого провадження здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною згідно із Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" або Законом України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції".

Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», згідно якого режим воєнного стану введено з 24 лютого 2022 року. Термін воєнного стану продовжено та триває до цього часу.

Відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 22.07.2022 №40 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Донецький апеляційний суд)» підсудність Донецького апеляційного суду була змінена та визначена за Дніпровським апеляційним судом. Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» підсудність Калінінського районного суду міста Донецька була змінена та визначена за Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Від Калінінського районного суду м. Донецька Донецької області до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області матеріали цивільної справи № 256/6377/13-ц не надходили.

Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затверджений рішенням Вищої ради правосуддя від 19.04.2018 № 1200/0/15-18.

Згідно з п.1.6 розділу І Порядку електронний примірник судового рішення - створений в АСДС електронний документ, підписаний кваліфікованим електронним підписом судді, що ухвалив таке судове рішення, в разі колегіального розгляду - кваліфікованими електронними підписами всіх суддів, що входять до складу колегії, або іншої особи, визначеної згідно з пунктом 2 розділу III цього Порядку. Такий документ має бути ідентичним за документарною інформацією та реквізитами оригіналу судового рішення в паперовій формі.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявне рішення Рішення Калінінського районного суду м. Донецька Донецької області від 11.09.2013р. у цивільній справі № 256/6377/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Велбін» про звернення стягнення шляхом визнання права власності на предмет іпотеки (https://reyestr.court.gov.ua/Review/33501713), а також рішення апеляційного суду Донецької області від 21.10.2013 року у вказаній цивільній справі (https://reyestr.court.gov.ua/Review/34258378)

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому ЦПК України.

Зі змісту ст. 493 ЦПК України вбачається, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги, зокрема відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому ЦПК України.

Ст.489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Зі змісту ст. 493 ЦПК України вбачається, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги, зокрема відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи.

Ч.ч. 1, 2 ст. 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що наявні в справі про відновлення втраченого провадження документи, на думку суду є належними та достатніми для часткового відновлення втраченого провадження.

Керуючись ст.ст. 260, 488, 489, 493, 494 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі Калінінського районного суду м. Донецька Донецької області № 256/6377/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Велбін» про звернення стягнення шляхом визнання права власності на предмет іпотеки, у частині тексту наступного змісту:

«Справа № 256/6377/13-ц

2/256/1807/2013

РІШЕННЯ

Іменем України

11 вересня 2013 року м. Донецьк

Калінінський районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді Домарєва О.В.,

при секретарі Вашкулатової Н.О.,

за участю представників позивача: Юнякіна Є.Ю., Харченко Д.П., представників відповідача: Воронін О.В., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Велбін» «Про звернення стягнення шляхом визнання права власності на предмет іпотеки», -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2013 р. позивач звернувся до суду з позовом, яким просив звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання права власності за позивачем на житлову 6-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 з підстав, передбачених ст. ст. 16, 182, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 35, 36, 37 Закону України «Про іпотеку».

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та на їх обґрунтування посилалась на доводи, викладені у позовній заяві.

Аналогічну позицію підтримав у судовому засіданні представник позивача Юнякін Є.Ю.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліней» надало суду лист, згідно якого просило справу слухати без участі його представника та задовольнити позов повністю.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З урахуванням невідповідності визнання відповідачем позову положенням Закону України «Про іпотеку» та вимогам ЦК України, які регулюють підстави набуття права власності, суд ухвалив: відмовити у прийнятті визнання відповідачем позову та продовжити судовий розгляд.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 10 липня 2013 року був укладений договір іпотеки № 4/2009-І-3, посвідчений приватним нотаріусом Донецького-міського нотаріального округу Шевковою О.В. реєстраційний № 4014, яким були забезпечені зобов`язання третьої особи - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Інвестиційна компанія «ВЕЛБІН» згідно кредитного договору № 4/2009 від 16.01.2009 року та подальших додаткових угод до нього, які укладені та можуть бути укладені у майбутньому. Згідно з умовами Договору боржник зобов`язався повернути у строк до « 31» грудня 2014 року кредит у розмірі 8227828,14 грн., проценти за користування кредитом у розмірі 19 % (процентів) річних, пеню, штраф та комісію у розмірі та випадках, передбачених умовами Договору про відкриття кредитної лінії.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного кодексу України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення зазначених вимог закону третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Велбін» зобов`язання, які передбачені кредитним договором не виконує.

Станом на 12.07.2013 року за кредитним договором згідно довідки-розрахунку загальна сума заборгованості третьої особи перед позивачем складає 2979200,00 грн.

Зобов`язання третьої особи перед позивачем за кредитним договором забезпечено вищезазначеним договором іпотеки.

Предметом іпотеки є житлова чотирьохкімнатна квартира АДРЕСА_1 , право власності на яку належить відповідачу згідно договору купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Шевковою О.В. реєстровий № 4006 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.07.2013 року.

Згідно положень, передбачених ч.1 ст. 328 Цивільного кодексу України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Правові відносини, які виникли між сторонами та третьою особою регулюються спеціальним Законом України « Про іпотеку».

Згідно положень ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет застави (іпотеки). Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст.36 Закону України « Про іпотеку», яка регулює порядок позасудового врегулювання іпотечних правовідносин - сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Згідно вимог ст.37 Закону України «Про іпотеку» - Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що передбачених положеннями Закону України «Про іпотеку» підстав для задоволення судом позовних вимог позивача у судовому засіданні не встановлено, оскільки визначеними законом підставами для набуття безпосередньо права власності на іпотечне майно є укладання договору про задоволення вимог іпотекодержателя, або відповідне застереження в іпотечному договорі.

Стороною позивача не надано суду доказів укладання такого договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Крім того, дослідженням тексту договору іпотеки від 10.07.13 року встановлено, що відповідне застереження що до можливості набуття права власності позивача на іпотечне майно у його змісті також відсутнє.

Також судом враховується, що безпосереднє набуття права власності на іпотечне майно, передбачене ст.37 Закону України « Про іпотеку» віднесене законодавцем до стадії позасудового врегулювання іпотечних правовідносин, при цьому про відсутність спору що до предмету іпотеки на день розгляду справи у суді між сторонами свідчить позиція представників сторін.

Судом також враховується, що вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку ст.ст.39,40,41 Закону України « Про іпотеку» позивачем заявлені не були.

Посилання представників позивача на обґрунтування своїх позовних вимог на ст. 16, 182, 526, 530, 629, 589 ЦК України, на думку суду, є безпідставними, оскільки вищезазначені правовідносини регулюються виключно Законом України « Про іпотеку».

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 16, 182, 328, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 35, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 130, 158, 169, 212, 214-215, 216, 224, 225, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Велбін» «Про звернення стягнення шляхом визнання права власності на предмет іпотеки» - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Домарєв

11.09.2013»

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі Калінінського районного суду м. Донецька Донецької області № 256/6377/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Велбін» про звернення стягнення шляхом визнання права власності на предмет іпотеки, у частині тексту наступного змісту:

«Головуючий у 1 інстанції Домарєв О.В.

Категорія 27 Доповідач Дундар І.О.

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2013 року м.Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Санікової О.С.,

суддів Дундар І.О., Барсукової О.І.,

при секретарі Пасічній О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Донецьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Велбін» про звернення стягнення на предмет іпотеки

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» на рішення Калінінського районного суду м.Донецька від 11 вересня 2013 року,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2008 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що між ними та відповідачем 10 липня 2013 року укладено договір іпотеки, яким забезпечено виконання зобов`язань третьої особи, що випливають з кредитного договору від 16 січня 2009 року. За додатковою угодою від 1 липня 2013 року Боржник зобов`язався погасити основну заборгованість в сумі 2979200 грн. до 10 липня 2013 року, але зобов`язання не виконав станом на 12 липня 2013 року. Позивачем була ініційована процедура звернення стягнення на предмет іпотеки. 12 липня 2013 року відповідачу та третій особі було вручено повідомлення про порушення зобов`язання, але заборгованість в тридцяти денний строк не погашена. Просили звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ними права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ціною оцінки предмета іпотеки в розмірі 1742400 грн. оскільки договір іпотеки містить відповідне застереження.

Рішенням Калінінського районного суду м.Донецька від 11 вересня 2013 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Велбін» про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» просили рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки рішення незаконне, необґрунтоване суд помилково вважав, що відсутні підстави для задоволення позову і не звернув уваги на зміст договору іпотеки, в якому поряд з іншими способами звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачено застереження про задоволення вимог іпотекодержателя; суд не дав належної оцінки невиконанню боржником взятих зобов`язань і наявності підстав для звернення стягнення.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ПАТ «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» Юнякін Є.Ю. підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_1 та представник третьої особи ТОВ «Інвестиційна компанія «Велбін» до суду не з`явились, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з"явилися, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відсутні докази укладання договору про задоволення вимог іпотекодержателя та в договорі іпотеки відсутнє відповідне застереження щодо можливості набуття права власності на іпотечне майно.

Але з такими висновками суду погодитися неможливо.

Судом при розгляді справи було встановлено, що 10 липня 2013 року між сторонами укладено договір іпотеки (предмет квартира АДРЕСА_1 , яким забезпечені зобов`язання ТОВ «Інвестиційна компанія «Велбін» за кредитним договором від 16 січня 2009 року, за яким боржник зобов`язався повернути у строк до 31 грудня 2014 року кредит в розмірі 8227828,14 грн. під 19%, станом на 12 липня 2013 року заборгованість складає 2979200 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач та третя особа не виконали взяті зобов`язання, що ними не оспорюється.

Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки містить стаття 33 Закону України від 5 червня 2003 р оку N 898-IV "Про іпотеку".

Так, відповідно до абзацу 1 вказаної статті у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно із нормами статті 12 Закону у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Як виходить з договору іпотеки №4/2009-і-3 від 10 липня 2013 року (арк..спр.7-9), п.8.2 у разі порушення Основного зобов`язання та/або умов цього Договору, Кредитного договору, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та Позичальнику письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет Іпотеки.

12 липня 2013 року відповідачем та представником третьої особи отримано лист Банку про виконання зобов`язання з попередження про звернення стягнення (арк..спр.17).

З матеріалів справи вбачається, що станом на 13 серпня 2013 року заборгованість складає 2979200 грн. (арк..спр.4).

На підставі абзацу 3 статті 33 Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до статті 37 Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

На підставі п.39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.

На підставі п.9.1 Договору іпотеки - даний розділ цього Договору є застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя і визнається сторонами та діючим законодавством як договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, що надає Іпотекодержателю в порядку позасудового врегулювання звернути стягнення на Предмет іпотеки на підставі цього Договору, п.9.2 цим Договором Іпотекодавець передає Іпотекодержателю право власності на предмет Іпотеки в рахунок виконання Основного зобов`язання, а також надає Іпотекодержателю право продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Суд першої інстанції на зазначені вимоги закону та матеріали справи не звернув уваги.

Таким чином доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального права та невідповідності висновків суду обставинам справи обґрунтовані.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Виходячи з викладеного, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 5 ст.88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 3441 грн. (арк..спр.1).

Враховуючи, що апеляційний суд задовольнив позовні вимоги повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 3441 грн.

Керуючись ст.ст.307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» задовольнити.

Рішення Калінінського районного суду м.Донецька від 11 вересня 2013 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Велбін» про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» права власності на предмет іпотеки за Договором іпотеки №4/2009-і-3, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Шевковою О.В. 10 липня 2013 року та зареєстрованого в реєстрі за №4014, а саме жилу шестикімнатну квартиру АДРЕСА_2 за ціною оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності в розмірі 1742400 грн. з метою задоволення пропорційно вартості предмета іпотеки частини вимог за Кредитним договором №4/2009 від 16 січня 2009 року, укладеному з Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Велбін».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» витрати по оплаті судового збору в сумі 3441 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді:»

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.О. Бабій