УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/5803/14-ц

Номер провадження 6/495/56/2026

19 січня 2026 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі судового засідання Кракатиці В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» про заміну сторони з виконання виконавчих документів у справі №495/5803/14-ц з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС»,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» у червні 2025 року звернулось до суду із заявою про заміну сторони з виконання виконавчих документів у справі №495/5803/14-ц з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», та просили суд замінити сторону (стягувача) з виконання виконавчих документів у справі №495/5803/14-ц з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», розгляд даної справи проводити без участі представника заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС».

Свою заяву мотивує тим, що у провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебувала справа № 495/5803/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 травня 2015 року у даній справі позовні вимогп позивача були частково задоволені, Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором №ОД16/01/2008/840-К/4 від 16.01.2008 року у розмірі 166 954, 47 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 1 944 080, 45 гривень, та стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1827,00 гривень та стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 1827,00 гривень; в задоволенні інших позовних вимог було відмовлено.

Відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 08.04.2020 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» НАДРА» відступив права вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», у тому числі право вимоги за Кредитним договором №ОД16/01/2008/840-К/4 від 16.01.2008 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк Надра» та ОСОБА_1 .

Відповідно до Протоколу №1706 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» від 25 липня 2024 року, було змінено та затверджено нове найменування заявника Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС».

Таким чином, як вказує заявник, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» є єдиним власником всіх прав вимоги, утому числі за Кредитним договором №ОД16/01/2008/840-К/4 від 16.01.2008 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк Надра» та ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, з посиланням на норми статті 512, 516 ЦК України, статтю 442 ЦПК України та Постанову Верховного суду від 05.03.2018 року у справі № 2-682/11, заявник просить замінити сторону (стягувача) з виконання виконавчих документів у справі №495/5803/14-ц з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», розгляд даної справи проводити без участі представника заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС».

У судове засідання представник заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» не з`явився, про час та дату судових засідань сповіщався неодноразово, згідно заяви про заміну сторони, просить дану заяву розглянути без його участі.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, адвокат Боян О.Б., яка діє в його інтересах, просила суд відмовити у задоволенні даної заяви, посилаючись на те, що заявником пропущений строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, тобто, відповідне процесуальне право ним втрачено; також посилалась на те, що заявником не доведено виконання ним зобов`язань за Договором відступлення прав вимоги, а також звернула увагу суду на неналежність доказів відступлення права вимоги, про що детально виклала у свої заперечних на дану заяву, які приєднані до матеріалів справи.

У судовому засіданні 13.01.2026, суд повідомив учасників провадження, що переходить на стадію ухвалення судового рішення, яке буде проголошено 19.01.2026.

Також суд керувався листом Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду від 29.01.2025 №231/0/208-25, згідно з п. 5 якого у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд ухвалює судове рішення (скорочене або/та повне), підписує його, але не проголошує. За таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення.

Дослідивши матеріали даної заяви, матеріали цивільної справи № 495/5803/14-ц, заслухавши представника боржника ОСОБА_1 адвоката Боян О.Б., суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 травня 2015 року у справі № 495/5803/14-ц позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково:

стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № ОД16/01/2008/840-К/4 від 16.01.2008 року в розмірі 166954,47 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 1944080,45 гривень.

стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» судовий збір в розмірі 1827,00 грн.

стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» судовий збір в розмірі 1827,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи виконавчі листи у справі № 495/5803/14-ц ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» не отримувались, жодних заяв про їх видачу до суду не направлялось.

Відповідно до договору про відступлення прав вимоги № GL3NO16222 від 08.04.2020 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» НАДРА» відступив права вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», у тому числі право вимоги за Кредитним договором №ОД16/01/2008/840-К/4 від 16.01.2008 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк Надра» та ОСОБА_1 . Відповідно до Витягу до Додатку №1 до Договору № GL3NO16222 про відступлення права вимоги від 08 квітня 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», набуло право вимоги за кредитним договором №ОД16/01/2008/840-К/4 від 16.01.2008 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк Надра» та ОСОБА_1 .

Відповідно до Протоколу №1706 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» від 25 липня 2024 року, було змінено та затверджено нове найменування заявника Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС».

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 15 цього Закону, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606 ХІV, який був чинний на час ухвалення судового рішення, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом..

За нормами ч. 2 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606 ХІV, який був чинний на час ухвалення судового рішення, строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Заочне рішення суду від 20 травня 2015 року набирало законної сили через 10 днів після його ухвалення, у разі відсутності апеляційної скарги або заяви відповідача, поданої протягом 10 днів з дня отримання копії судового рішення.

Матеріалами справи встановлено, що заочне рішення у даній справі відповідачем через суд першої інстанції не переглядалося, як і не переглядалося в апеляційному порядку, тобто заочне рішення набуло чинності 03 червня 2015 року.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» № 606 ХІV, який був чинний на час ухвалення судового рішення, стягувач ПАТ Комерційний банк «Надра» мав право отримати в суді виконавчі листи у справі та подати їх державному виконавцю протягом одного року, тобто у строк з 03 червня 2015 року по 03 червня 2016 року.

Як встановлено судом та не спростовується матеріалами справи № 495/5803/14-ц, первісний кредитор - ПАТ Комерційний банк «Надра» після ухвалення заочного рішення до суду першої інстанції із заявою про видачу виконавчих листів не звертався взагалі, що свідчить про те, що у даній справі виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості взагалі не відкривалося та строк подання виконавчих листів до виконання за нормами Закону України «Про виконавче провадження» № 606 ХІV, який був чинний на час ухвалення судового рішення, сплив 03 червня 2016 року.

Як встановлено судом, 08.04.2020 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» НАДРА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги за кредитним договором №ОД16/01/2008/840-К/4 від 16.01.2008 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк Надра» та ОСОБА_1 . Відповідно до Протоколу №1706 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» від 25 липня 2024 року, було змінено та затверджено нове найменування заявника Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС».

Новий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» вперше звернулось до суду першої інстанції із заявою про заміну сторони з виконання виконавчих документів 03 червня 2025 року, тобто зі спливом дев`яти років після закінчення строку для подання виконавчого документу для примусового виконання.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону про виконавче провадження, пункт 1 частини першої статті 26 Закону № 606-XIV). Тобто за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути в невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства прав.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи-правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва..

Як зазначалося вище та встановлено матеріалами справи, виконавчі листи у даній справі не видавалися первісному стягувану (матеріали справи не містять заяви про видачу виконавчих листів), відповідно виконавче провадження жодного разу не відкривалося, а строки пред`явлення виконавчих листів до виконання спливли у червні 2016 року, тому відсутні підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та й відповідно відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження, тобто первісного стягувача на нового стягувача, якому було відступлено право вимоги.

Таким чином, приймаючи до уваги той факт, що виконавчі листи у справі не видавалися, виконавче провадження жодного разу не відкривалося, строки подачі виконавчих листів для примусового виконання закінчилися десять років по тому, питання щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа заявником не порушувалось, рівно як і питання процесуального правонаступництва, суд приходить до висновку, що у задоволенні даної заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. 258-261, 353, 354, 442ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» про заміну сторони з виконання виконавчих документів у справі № 495/5803/14-ц з Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19.01.2026.

Суддя Юлія ШЕВЧУК