Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/886/25
Провадження № 2/391/60/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.01.2026р.селище Компаніївка
Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді - Козюменської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна Кредитна Компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсальна Кредитна Компанія» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості.
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав заборгованість за договором позики становить 21 206,24 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 10 000 грн.; заборгованість за проценти, винагорода за користування кредитом відповідно до п.2.5 Кредитного договору: 240,16 грн.; заборгованість за неустойкою 0 грн., пеня/штрафи 2 755,20 грн.; інфляційні втрати (за період з 22.11.2019р. по 31.08.2025р.) 8 210,88 грн. В зв`язку з чим позивач просить стягнути суму заборгованості за кредитом на загальну суму 21 206,24 грн., судовий збір та понесені витрати на правову допомогу.
Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 14.11.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу було надіслано відповідачу ОСОБА_1 на адресу реєстрації (а.с.34, 37), яку відповідач отримала особисто, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, ні будь-якого іншого клопотання до суду подано не було.
Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 755/4829/23, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідним поштовим відправленням, яке повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач відзиву на позовну заяву не подав, представник позивача заперечень проти ухвалення заочного рішення не надав, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне
23 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-позичальника, в якій вказала свої особисті (персональні) дані та отримала від кредитовця до укладення договору про споживчий кредит інформацію вказану в ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» .
Підписавши Анкету-заяву Відповідач підтвердила, що ознайомилася умовами кредитування та надала правдиву інформацію щодо себе (а.с.9).
До договору наявні: графік погашення кредиту, в якому зазначено розміри платежів та дати платежів погашення кредиту; паспорт споживчого кредиту продукту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який також містить інформацію щодо основних умов надання кредиту (а.с.11).
Як стверджує позивач, Відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 21 206,24 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 10 000 грн.; заборгованість за проценти, винагорода за користування кредитом відповідно до п.2.5 Кредитного договору: 240,16 грн.; заборгованість за неустойкою 0 грн., пеня/штрафи 2 755,20 грн.; інфляційні втрати (за період з 22.11.2019р. по 31.08.2025р.) 8 210,88 грн (а.с.15).
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У частинах 1 та 2 статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини 1 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина 1 статті 642 ЦК України).
Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Позивач щодо законності нарахування штрафних санкцій в розмірі 2755,20 грн., вказує про те, що Позичальник отримав грошові кошти 23.07.2019 року, штрафні санкції передбачені умовами кредитного договору, згідно п.7 Додатку №1 до Кредитного договору. Нарахування штрафних санкцій здійснено відповідно до умов кредитного договору, та згідно чинного законодавства в проміжок часу, що не підпадає під введений військовий стан в Україні від 24.02.2022р., та поза межами строків Закону України «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19», відповідно до якого заборонено нараховувати штрафні санкції позичальникам на період дії карантину, починаючи з 04.07.2020р. Згідно розрахунку заборгованості, штрафні санкції нараховано за період часу з 23.08.2019р. по 21.11.2019р., що не підпадає під вище зазначені обмеження нарахування відповідних штрафних санкцій.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат суд вважає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути інфляційні втрати за період з 22.11.2019р. по 31.08.2025р. в сумі 8 210,88 грн. (а.с.15)
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом з тим, суд приймає до уваги положення п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, й вважає, що інфляційні витрати повинні стягуватись за період до 24.02.2022 р., тобто до введення в Україні дії воєнного стану. Згідно наданого позивачем розрахунку, суд не має можливості зменшити інфляційні втрати до 24.02.2022 р., тому вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат за період з 22.11.2019р. по 31.08.2025р. в сумі 8 210,88 грн. відмовити.
Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач порушує взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів за користування кредитними коштами, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та, враховуючи не виконання Відповідачем умов зазначеного договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню на суму 12 995,36 грн. (крім інфляційних втрат), й в цій частині суд вважає позовні вимоги обгрунтованими.
На підтвердження витрат на правову допомогу ТОВ «Універсальна кредитна компанія» надано Договір про надання правової (правничої) допомоги №10-7/2025 від 25 липня 2025 року та замовлення до вказаного Договору, що підтверджується детальним описом наданих послуг, рахунком на оплату, де сторони погодили витрати в сумі 5000 грн. (а.с.23-27).
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідачем по справі було понесено судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., які підтверджені відповідними доказами, суд відхилив 38,72% позовних вимог позивача (100%- 61,28%=38,72%).
Таким чином з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру відхилених позовних вимог у розмірі 3064,00 грн.
Керуючись ст.ст. 11, 14, 16, 526, 530, 549, 611, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 268, 277-279, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна Кредитна Компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна Кредитна Компанія» суму сплаченого судового збору в розмірі 1484,46 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 3064,00 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.
Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Відомості про учасників справи:
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя В.В. Козюменська