Справа № 185/7671/25
Провадження № 2-о/185/39/26
У Х В А Л А

20 січня 2026 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головін В.О., суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головін В.О., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

11 липня 2025 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у даній цивільній справі визначено суддю Головіна В.О. Ухвалою суду від 14 липня 2025 року заяву було залишено без руху, оскільки подана без додержання вимог передбачених ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Загальні вимоги до форми та змісту заяви, що подається до суду, встановлені статтею 175 ЦПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Згідно з ч.4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей, провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Окремо слід звернути увагу на те, що на відміну від позову про розірвання шлюбу, який може бути пред`явленим одним із подружжя, спільна заява подружжя про розірвання шлюбу подається до суду за підписами сторін (подружжя), а не одним з подружжя. Дана заява підписана одним із подружжя заявником ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису, що не може вважатись спільною заявою подружжя на розірвання шлюбу.

Також матеріали поданої заяви не містять персональних даних другого з подружжя (прізвище, ім`я та по батькові), відомостей про його зареєстроване місце проживання, РНОКПП, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету (п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України).

За таких обставин, заява про розірвання шлюбу у порядку окремого провадження повинна подаватися до суду спільно подружжям (чоловіком та дружиною), з зазначенням даних іншого подружжя, який повинен підписати заяву особисто, а також в заяві необхідно вказати у якості заінтересованої особи відповідний Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, вказавши адресу місця знаходження, поштовий індекс, номери засобів зв`язку та ЄДРПОУ,відомості про наявність або відсутність електронного кабінету (п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

До заяви не додано копії свідоцтва про шлюб, про народження дитини, нотаріально посвідченого договору про виховання та утримання дитини, на які посилається заявник у даній заяві.

Крім того, заявником не додано до заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, згідно із ч.4 ст. 177 ЦПК України.

Судом заявнику надано строк для усунення недоліків заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала про залишення заяви без руху направлена заявнику в електронний кабінет, що підтверджується довідкою про направлення електронного документу. Документ був доставлений до електронного кабінету заявника 15 липня 2025 року, відповідно довідки про доставку електронного документу.

Протягом встановленого судом десятиденного строку вказані в ухвалі суду недоліки не усунуто. Клопотань про продовження процесуального строку, встановленого судом, для усунення недоліків заяви відповідно до ст.127 ЦПК України суду не подано.

Одночасно, суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд зазначає, що доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання заявником певного процесуального алгоритму, що в даному випадку передбачений ЦПК України.

Оскільки процесуальним законом чітко встановлені вимоги до оформлення заяви, судом в ухвалі про залишення позову без руху наголошено на необхідності усунення конкретних недоліків заяви, а заявник, отримавши та ознайомившись із такою ухвалою, у наданий судом термін вказані недоліки не усунув, тому заяву суд вимушений вважати неподаною і повернути заявнику, відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Одночасно із цим суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Cуддя: В. О. Головін