Справа № 2-238/11
Провадження № 22-ц/801/341/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дурач О. А.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 рокуСправа № 2-238/11м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Оніщука В. В.,

з участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гуменюка А. В. на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області у складі судді Дурач О. А. від 11 грудня 2025 року (дата складання повного тексту судового рішення у справі відсутня) у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп», стягувач: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Козятинський відділ державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про заміну сторони виконавчого провадження,

встановив:

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» (далі ТОВ «Фінанс Проперті Групп») подало заяву, за якою просило замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі ПАТ «КБ «Надра») на його правонаступника ТОВ «Фінанс Проперті Групп» у виконавчому листі, виданому Козятинським міськрайонним судом Вінницької області у справі № 2-238/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у сумі 91 586 грн 35 к.

Заява мотивована тим, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 травня 2011 року у справі № 2-238/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 91 586 грн 35 к.

На виконанні у Козятинському відділі державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі Козятинський ВДВС) перебувало виконавче провадження № 43874500 від 07 липня 2014 року, яке на момент звернення із заявою завершене.

Зазначало, що ТОВ «Фінанс Проперті Групп» є правонаступником ПАТ «КБ «Надра» за вказаним кредитним зобов`язанням, оскільки права вимоги за кредитним договором перейшли до заявника на підставі укладених договорів про відступлення прав вимоги.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 грудня 2025 року заяву задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінанс Проперті Групп» у виконавчому листі, виданому Козятинським міськрайонним судом Вінницької області у справі № 2-238/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в сумі 91 586 грн 35 к.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відбувся перехід прав вимоги від первісного кредитора до заявника через ланцюг договорів про відступлення права вимоги, що є підставою для заміни сторони у виконавчому провадженні. Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 24 травня 2011 року було стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра». На підставі цього рішення у Козятинському відділі ДВС перебувало на виконанні виконавче провадження № 43874500 від 07 липня 2014 року, де боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем ПАТ «КБ «Надра».

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Гуменюк А. В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, просив ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 грудня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Фінанс Проперті Групп» про заміну сторони виконавчого провадження.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалась на те, що оскаржувана ухвала є незаконною через пропуск річного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який сплив ще 26 грудня 2015 року. За відсутності заяви про поновлення цього строку та доказів його переривання, підстави для процесуального правонаступництва відсутні. Крім того суд першої інстанції не розглянув клопотання про витребування доказів, не надав оцінки запереченням ОСОБА_1 та не врахував, що аналогічна заява вже залишалася без розгляду у 2022 році.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частиною першою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення або змінює рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права (стаття 376 ЦПК України).

Установлено, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 травня 2011 року у справі № 2-238/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у сумі 91 586 грн 35 к.

Відповідно до інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження у Козятинському ВДВС перебувало виконавче провадження № 43874500 від 07 квітня 2014 року, де боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем ПАТ «КБ «Надра».

26 грудня 2014 року виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження»(у редакції, чинній на момент вчинення дії).

У травні 2020 року відбувся електронний аукціон (Лот № GL48N718070) через систему «Прозорро.Продажі», переможцем якого стало ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». 04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення права вимоги № GL48N718070_А_2. Згідно з додатком № 1 до цього договору до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 15/АП/2008/01-840 від 14 лютого 2008 року. Оплата за лот проведена в повному обсязі згідно з платіжним дорученням № 1 від 06 липня 2020 року.

На підставі попереднього договору № 1806 від 18 червня 2020 року (та додаткової угоди до нього від 23 липня 2020 року) між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» 20 серпня 2020 року було укладено основний договір про відступлення права вимоги № GL48N718070_A102. Відповідно до реєстру (додаток № 1 до договору), право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 15/АП/2008/01-840 перейшло до ТОВ «Фінанс Проперті Групп». Оплата за відступлення прав була проведена у повному обсязі (понад 25 млн грн за весь пакет активів).

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках заміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (станом на час звернення заявника до суду) передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

Разом із тим Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21) зазначила, що особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але, разом з тим, ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством.

Крім того у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (у тому числі повторного за обґрунтованих підстав при повторному зверненні з виконавчим документом, оскільки зазначена стаття ЦПК України цього не виключає, а Закон України «Про виконавче провадження» передбачає таку можливість). Щодо вчинення інших дій у межах виконавчого провадження, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», то процесуальні дії конкретного процесу не можуть здійснюватися поза межами цього процесу, а тому такі дії як процесуальні можуть здійснюватися лише в межах відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу. Якщо законом передбачена можливість здійснення інших дій сторін судового процесу, пов`язаних зі здійсненням виконавчого провадження, то для таких дій набуття статусу сторони відкритого виконавчого провадження не вимагається, як-от для заміни стягувача у виконавчому документі відповідно до частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Також питання про наявність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачі його дубліката чи інших процесуальних питань, які стосуються процедури пред`явлення виконавчого документа до виконання, пов`язані з процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні як юридичному процесі в силу умов частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», а з процесуальним правонаступництвом, передбаченим статтею 55 ЦПК України, в силу другої частини цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10.

Пунктом 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час видачі виконавчого листа), встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання: інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 зазначеного Закону строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішеннь з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Як видно з матеріалів справи рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24 травня 2011 року у справі № 2-238/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 91 586 грн 35 к.

На виконанні у Козятинському ВДВС перебувало виконавче провадження № 43874500 від 07 липня 2014 року, де боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем ПАТ «КБ «Надра».

Звертаючись у жовтні 2025 року до суду із цією заявою ТОВ «Фінанс Проперті Групп» просило замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінанс Проперті Групп» у виконавчому листі, виданому Козятинським міськрайонним судом Вінницької області у справі № 2-238/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у сумі 91 586 грн 35 к.

При цьому заявник зазначив, що наразі виконавче провадження не ведеться, тому що 26 грудня 2014 року виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження»(у редакції, чинній на момент вчинення дії).

Отже на час розгляду заяви ТОВ «Фінанс Проперті Групп» строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув ще 26 грудня 2015 року. Разом із тим вимогу про поновлення цього строку товариство не заявляло.

Таким чином за відсутності доказів непропущення строку пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання, неподання товариством заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції формально підійшов до вирішення питання про заміну сторони у виконавчому документі, не врахував завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про можливість заміни сторони виконавчого листа у цій справі.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд прийшов до висновку про скасування ухвали Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 грудня 2025 року про заміну сторони виконавчого провадження із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Фінанс Проперті Групп».

Зазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 серпня 2025 року у справі № 686/18944/15.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381 383 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гуменюка А. В. задовольнити.

Ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 грудня 2025 року скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Групп» про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

(Повний текст судового рішення виготовлено 22 січня 2026 року).

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

В. В. Оніщук