Справа № 175/6294/25
Провадження № 2-п/175/57/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року с-ще. Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Бойка О.М.

при секретарі Кальченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення по цивільній справі №175/6294/24 від 30 жовтня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області перебувала справа №175/6294/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про розірвання шлюбу.

Заочним Рішенням Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2025 року по справі №175/6294/25 було ухвалено:

«… Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 21 травня 2022 року у Новомосковському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №485, вважати розірваним.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін не змінювати.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судові витрати у розмірі 1211,20 грн. сплата судового збору. …».

У листопаді 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення по цивільній справі №175/6294/25 від 30 жовтня 2025 року.

В обґрунтування заяви відповідач вказує на те, що не отримував копії позовної заяви, не отримував повісток та не мав можливості надати свої заперечення на неї, також вказав, що суд не надав сторонам можливості для примирення, вважає, що рішення суду ухвалене передчасно.

У судовому засіданні сторони не з`явились. Про час та місце були належним чином повідомленні.

Вивчивши матеріали вказаної цивільної справи та матеріали заяви про перегляд заочного рішення, суд, вважає, що заява підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Як встановлено в судовому засіданні, що також підтверджується матеріалами справи, відповідач по справі ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомленний належним чином, що підтверджується судовими повістками, які були надіслані на номер телефону відповідача, який вказаний у позовній заяві та який вказаний у заяві про перегляд заочного рішення, та підтверджується довідками про доставку СМС, а тому зі згоди позивача на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Тобто, у суду наявні докази того, що відповідач знав про розгляд цивільної справи та міг направити до суду свої заперечення або клопотання по справі, проте таким правом не скористався.

Слід також вказати, що відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України).

Оскільки позивач наполягав на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Крім того, відповідно до ч. 2, 3 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Крім того, суд звертає увагу, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст.8 Конституції України).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип стверджує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру» (п.40 Рішення від 3 квітня 2008 року, заява №3236/03).

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (п.41 Рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, заява № 3236/03).

Так, у ході розгляду заяви було встановлено, що підстав для скасування заочного рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ухваленого по справі №175/6294/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про розірвання шлюбу у суду немає, оскільки відповідачем до заяви про перегляд заочного рішення не надано доказів, які мали б істотне значення для правильного вирішення справи та можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного заочному.

Таким чином, відсутня правова сукупність підстав для перегляду заочного рішення, тому заяву відповідача слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення по цивільній справі №175/6294/24 від 30 жовтня 2025 року залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу ОСОБА_1 , що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бойко О.М.