Справа № 946/7465/25
Провадження № 2-з/946/4/26
УХВАЛА

20 січня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Адамова А.С.,

за участю: секретаря судового засідання Тюміної О.А.,

представника позивача Корецької Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Корецької Любові Анатоліївни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

23.09.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 23.08.2024 року в сумі 7000 доларів США та пені у розмірі 1% від простроченої суми заборгованості за кожен тиждень прострочення за період з 07.09.2024 по 17.09.2025, що становить 3780 доларів США.

Ухвалою судді від 06 листопада 2025 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

20.01.2026 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Корецька Л.А. звернулася до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з заявою про забезпечення позову, якою просить суд винести ухвалу про забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на нерухоме майно - 3/10 частки житлового будинку садибного типу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на праві власності, заборонивши його відчуження. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка до теперішнього часу борг не повернула, до суду не з`являється, на телефонні дзвінки не відповідає, що вказує на її недобросовісність та небажання повертати борг. Станом на теперішній час, ОСОБА_2 має у власності 3/10 частки житлового будинку садибного типу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою 563-0 від 20.01.2026 року, на які, у разі невиконання відповідачкою боргових зобов`язань у грошовому виразі, може бути звернено стягнення. У разі невжиття заходів щодо забезпечення позовних вимог шляхом заборони відчуження частки 3/10 житлового будинку садибного типу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , можливо її відчуження відповідачкою, що призведе до неможливості виконання судового рішення і неможливості стягнення коштів та стягнення компенсації заподіяної шкоди стягувану.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги щодо забезпечення позову, просив заяву задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали заяви, встановивши обставини справи у зв`язку з якими заявник просить вжити заходи забезпечення позову, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Корецької Л.А. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.1-3 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; інше.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на викладені обставини, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви.

Згідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 563-0 від 20.01.2026 року, відповідач ОСОБА_2 має у власності 3/10 частки житлового будинку садибного типу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд вважає, що накладення арешту на 3/10 частки житлового будинку садибного типу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06) є доцільним, достатнім та співрозмірним позовній вимозі повністю, а отже заява підлягає задоволенню, з метою забезпечення можливості виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Корецької Любові Анатоліївни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно - 3/10 частки житлового будинку садибного типу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06) та належить ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України 12 серпня 2011 року, на праві власності, заборонивши його відчуження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.01.2026р.

Суддя: А.С.Адамов