Провадження №: 2/752/3302/26
У Х В А Л А

20 січня 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Митрофанової А.О., за участю секретаря судового засідання Осадчук А.В., представника позивачів адвоката Соломіна В.О., представника відповідача адвоката Гедьо А.С., дослідивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про вселення, встановлення сервітуту на частину будинку,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про вселення, встановлення сервітуту на частину будинку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2025 року для розгляду справи визначено суддю Митрофанову А.О.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі.

Суддею на підставі статті 36 ЦПК України було заявлено самовідвід від подальшої участі в розгляді даної справи, з метою недопущення виникнення сумнівів у неупередженості головуючого, як в учасників справи, так і у стороннього спостерігача, а також з метою виключення найменших сумнівів в зацікавленості головуючого в результатах розгляду даної справи.

Заява про самовідвід судді вмотивована тим, що суддя Митрофанова А.О., як слідчий суддя, розглядала скарги адвоката Соломіна Валерія Олександровича в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені скарги стосувались правовідносин, які наразі є предметом розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалами слідчого судді Митрофанової А.О. у справах 752/7040/25 (провадження 1-кс/752/2714/25), 752/7041/25 (провадження 1-кс/752/2715/25), 752/7046/25 (провадження 1-кс/752/2716/25) скарги адвоката Соломіна Валерія Олександровича в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення задоволені.

Дослідивши матеріали справи, доводи заяви, вважаю, що заява про самовідвід від розгляду справи підлягає задоволенню за наступних підстав.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Крім того, у п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1999 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Вимога безсторонності згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справ «Булах проти України», «Салов проти України» та ін.) характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги доводи, які викладені в заяві судді про самовідвід з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, та з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості і об`єктивності судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи по суті, приходжу до переконання, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву про самовідвід судді Митрофанової Алесі Олексіївни від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про вселення, встановлення сервітуту на частину будинку - задовольнити.

2. Відвести головуючого суддю Митрофанову Алесю Олексіївну від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про вселення, встановлення сервітуту на частину будинку (справа №752/23724/25, провадження №2/752/3302/26).

3. Справу №752/23724/25, провадження № 2/752/3302/26 передати до канцелярії Голосіївського районного суду міста Києва для повторного авторозподілу.

4. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Митрофанова А.О.