Справа №949/2341/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

при секретарі судового засідання Катюха К.В.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Висоцька сільська рада Сарненського району Рівненської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Її батько - ОСОБА_2 незадовго до смерті часто хворів та потребував постійного догляду. Через це в останні роки її життя вона змушена була проживати разом з батьком у його будинку в АДРЕСА_1 . Вона доглядала за ним і коли він помер, то поховала його. Після смерті батька у нього залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав його дружині - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після смерті якої він прийняв, але не оформив. На вказаний будинок ніхто крім неї не претендує, спір про право відсутній. Однак, з огляду на певну сукупність об`єктивних причин, вона не зареєструвалася за адресою її фактичного проживання, через що коли звернулася до нотаріуса за отриманням спадщини, то приватний нотаріус Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Тарасюк О.Г. відкрив спадкову справу за №74145139, однак відмовив мені у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на що видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи відмову неможливістю встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем та пропуском строку для прийняття спадщини.

У судовому засідання заявниця заявлені вимоги підтримала.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та встановивши, що вимоги заявниці не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення суду не суперечить вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити з таких підстав.

Згідно частини 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, в судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Факт родинних відносин між заявницею ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження заявниці та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с.10-11).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на спадкове майно.

Згідно довідки №421 від 04 квітня 2024 року, виданої відділом ЦНАП виконавчого комітету Висоцької сільської ради Сарненського району Рівненської області вбачається, що ОСОБА_1 проживала з 17 січня 2017 року до 03 лютого 2019 року разом зі своїм батьком ОСОБА_2 без реєстрації в будинку останнього, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.9).

Постановою приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Тарасюка О.Г. від 30 травня 2025 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю доказів про постійне проживання (реєстрацію) разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.8).

Відповідно до вимог частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду показали, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_2 в будинку останнього, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вони вели спільне господарство, а ОСОБА_1 доглядала за своїм батьком ОСОБА_2 , так як він хворів, до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 1296 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із статтею 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому, важливою ознакою є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною 1 статті 29 Цивільного кодексу України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Наявні у матеріалах справи докази, підтверджують в повному обсязі той факт, що заявниця ОСОБА_1 проживала із спадкодавцем ОСОБА_2 , який був її батьком, в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вела з ним спільне господарство та доглядала за ним.

Згідно пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту, в тому числі і постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Таким чином, оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини для заявниці має юридичні наслідки, з урахуванням всіх встановлених обставин справи, в суду наявні законні підстави встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на момент відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 13, 81, 89, 259, 263-265, 294, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Відомості про учасників справи згідно пункту 4 частини 5 статті 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Заявник: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: Висоцька сільська рада Сарненський район Рівненська область (с. Висоцьк, вул. Б. Хмельницького, 20, Сарненський район Рівненська область, ).

Повний текст рішення складено 16 січня 2026 року.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор