Справа № 673/1198/25
Провадження № 2/673/179/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"13" січня 2026 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді - Грицишиної Л.В.

з участю:

секретаря судового засідання - Осієвської Н.В.,

розглянувши в м. Деражня в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

в с т а н о в и в:

28 жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (далі - ТОВ «Брайт Інвестмент») звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами, яка утворилась на день подачі позову, а саме:

???- за кредитним договором № від 18.11.2020 року у розмірі 16 859 грн. 15 коп., з яких: 11 735 грн. 18 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 1 грн. 79 коп. - заборгованість за відсотками, 5 122 грн. 18 коп - заборгованістю по комісії;

???- за заявою анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № _CARD від 18.11.2020 року, у розмірі 20 587 грн. 13 коп., з яких: 12 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8 587 грн. 13 коп. - заборгованість за відсотками.

Всього просить стягнути заборгованість у розмірі 37 446 грн. 28 коп., а також судові витрати по справі.

В обґрунтування заявленого позову вказує, що що 18.11.2020 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - АТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №. Договір є змішаним та у ньому містяться елементи різних договорів, у зв`язку із чим позичальнику надано декілька різних послуг кредитування та видача і обслуговування картки (продукт CARD). На підставі заяви-анкети про надання банківських послуг банк відкрив відповідачу поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб. Відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту до договору, з якого вбачається інформація щодо умов надання кредитного ліміту.

АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання виконав в повному обсязі. Відповідачем деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості, однак потім відповідач порушила умови кредитного договору і свої зобов`язання не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, загальний розмір якої на день відступлення прав вимоги становить 37 446 грн. 28 коп.

24.03.2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір факторингу №24/03/23, відповідно до умов якого позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема, за кредитним договором № від 18.11.2020 року та заявою анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № _CARD від 18.11.2020 року.

Таким чином, за вказаним договором факторингу до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 по вищевказаному кредитному договору, тому ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулось за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою судді від 07 листопада 2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги та не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом відправки рекомендованих повідомлень за зареєстрованим місцем її проживання та розміщенням на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення про її виклик. Відзиву на позов не подала, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили.

За ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, згідно ст.281 ЦПК України.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.11.2020 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № . Вказаний договір є змішаним, оскільки в ньому містяться елементи різних договорів і Позичальнику надано декілька різних послуг - кредитування та видача картки (продукт CARD).

Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 був наданий кредит в сумі 21 032 грн. на придбання товару, 490 грн. коштів на сплату додаткових послуг банку -"СМС+Довідка". Сторони узгодили в Договорі дату остаточного повернення кредиту 18.11.2022 року, строк, на який надається кредит, визначений графіком платежів, річна база нарахування процентів - для розрахунку використовується фактична кількість днів у календарному році та у календарному місяці, комісія за управління кредитом - щомісячно у розмірі 1.7 % від суми кредиту. Протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних. Повернення кредиту та сплата процентів відбуватиметься шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у додатку №1 до кредитного договору. Датою надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця і на придбання товару.

ОСОБА_1 , попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є заява-анкета про надання банківських послуг АТ "ОТП Банк" № _CARD від 18.11.2020 року та які розміщені на офіційному сайті АТ "ОТП Банк", підписала заяву-анкету про надання банківських послуг АТ "ОТП Банк", їй була видана АТ "ОТП Банк" платіжна картка по картковому рахунку НОМЕР_1 . Кредитним договором також визначено, що умовами обслуговування кредитної лінії є нарахування банком процентів за користування кредитом , які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається Тарифами банку та договором. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5% в місяць, впродовж пільгового періоду - розмір процентної ставки становить 0,01% річних. ОСОБА_1 підписала Договір власноручним підписом, а також підписала Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору "про споживчий кредит", в якому також вказала особисту інформацію про дату народження, РНОКПП, номер мобільного телефону, місце проживання. У Паспорті також визначено умови кредиту, розмір процентної ставки, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь час користування кредитом, реальна річна процентна ставка, загальні витрати за кредитом, тощо. Кредитний договір є змішаним, у якому містяться елементи різних договорів і позичальнику ОСОБА_1 надано декілька різних послуг: кредитування та видача і обслуговування картки.

24.03.2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір факторингу №24/03/23, відповідно до умов якого позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком та боржниками в розмірі портфеля заборгованості, зазначених у реєстрі боржників, зокрема за кредитним договором № від 18.11.2020 року та заявою анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № _CARD від 18.11.2020 року.

Відповідно до реєстру боржників №1,2 до договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023 року, ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 18.11.2020 року в розмірі 37 446 грн. 28 коп.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

В силу ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи факт підписання відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору шляхом накладення особистого письмового підпису, суд вважає, що укладення кредитного договору № від 18.11.2020 року відбулось, відповідачу було надано суму кредиту та видано картку із встановленим лімітом. Відповідачем кредитний договір не оспорювався.

Отже, досліджені судом докази свідчать про укладеність вищевказаного кредитного договору між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань.

За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою ст.1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Надані позивачем: договір факторингу №24/03/23 від 24.03.2023 року, реєстри боржників до вказаного договору, а також платіжні документи свідчать про те, що ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло у встановленому законом порядку право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 18.11.2020 року.

Отже, відповідач несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «Брайт Інвестмент» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до основних засад цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України), обов`язків з доказування (частина перша статті 81 ЦПК України), саме відповідач має довести безпідставність позовних вимог і наданих позивачем доказів, а не суд, у якого відсутні такі повноваження поза межами перевірки доводів, які міг би надати відповідач.

Відповідач не заперечував факт отримання кредиту, користування кредитними коштами та заявлений позивачем борг по тілу кредиту та відсотках в сумі 37 446 грн. 28 коп., не спростовував надані позивачем докази, жодних заперечень проти доводів позивача не надходило. Судом також не встановлено неправильність цього розрахунку, а отже, наявні підстави для стягнення суми боргу з відповідача.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № від 18.11.2020 року, у розмірі 16 859 грн. 15 коп., з яких: 11 735 грн. 18 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 1 грн. 79 коп. - заборгованість за відсотками, 5 122 грн. 18 коп - заборгованістю по комісії;

Також з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» слід стягнути заборгованість за заявою анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № _CARD від 18.11.2020 року, у розмірі 20 587 грн. 13 коп., з яких: 12 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8 587 грн. 13 коп. - заборгованість за відсотками.

Отже, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Брайт Інвестмент» яка підлягає стягненню складає 37 446 грн. 28 коп.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на наступне.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.05.2023 року між адвокатським бюро «Юлії Чміль» та ТОВ «Брайт Інвестмент» був укладений договір про надання правової (правничої) допомоги №01/05-23, додаток № 1 від 01.05.2023 року до договору про надання правової (правничої) допомоги № 01/05 від 01.05.2023 року, акт про надання правової допомоги №2410-25 на суму 8 500 грн, ордер про надання правової допомоги серії АЕ №1421264, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3080 від 10.06.2016 року.

Враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явилась, заперечення щодо розміру витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу до суду не надходили, а тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» слід стягнути 8 500 грн. витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованість за кредитним договором № від 18.11.2020 року в розмірі 37 446 грн. 28 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» 2 422 грн. 40 коп. судового збору та 8 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 9, м. Дніпро, 49001, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Текст рішення складено 16.01.2026 року.

Суддя: Л. В. Грицишина