У Х В А Л А

21 січня 2026 року м. Христинівка

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Школьна А.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИЛА:

05.06.2025 ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2025 у цивільній справі відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Постановленою 12.11.2025 Печерським районним судом м. Києва ухвалою цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, передано на розгляд Маньківського районного суду Черкаської області.

У зв`язку із задоволенням самовідводів суддів та неможливістю утворити новий склад суду для розгляду справи, оскільки відповідачем у справі є суддя Маньківського районного суду Черкаської області, на підставі розпорядження голови Маньківського районного суду Черкаської області від 29.12.2025, цивільна справа №757/26720/25 в порядку ч. 4 ст. 31 ЦПК України передана до Христинівського районного суду Черкаської області, як найбільш територіально наближеного суду до Маньківського районного суду Черкаської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2026 головуючою у справі визначена суддя Христинівського районного суду Черкаської області Школьна А.В.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суддя дійшла таких висновків і такого рішення.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом» викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України». Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище випливає, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

За приписами частини першої статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 26 ЦПК України, підсудність справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.

Частиною 6 статті 31 ЦПК України унормовано, що справа, у якій однією зі сторін є суд, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, або суддя цього суду, не пізніше п`яти днів із дня надходження позовної заяви передається на підставі розпорядження голови суду до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Оскільки відповідачем у цивільній справі №757/26720/25 є суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, матеріали справи з урахуванням приписів ч. 1 ст. 26, ч. 6 ст. 31 ЦПК України підлягали передачі до Черкаського апеляційного суду для визначення підсудності, однак помилково в порядку ч.4 ст. 31 ЦПК України скеровані до Христинівського районного суду Черкаської області.

З метою недопущення порушення правил територіальної підсудності, забезпечення учасникам справи права на справедливий суд, суддя вважає на необхідне направити матеріали цивільної справи №757/26720/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, до Черкаського апеляційного суду для визначення підсудності.

Керуючись статтями 1, 2, 26, 31, 32, 258 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, направити до Черкаського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Альона ШКОЛЬНА