Справа № 393/494/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року селище Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Подліпенця Є.О.,

за участі секретаря судових засідань Гладир К.С.,

учасники справи:

позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА»,

відповідачка - ОСОБА_1 ,

представники учасників справи:

представник позивача - Лебідь К.В.,

представник відповідачки - адвокат Дем`яненко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участі представника відповідачки - адвоката Дем`яненко Т.О., за правилами спрощеного позовного провадження, в залі суду селища Кам`янець цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА») звернулось до Новгородківського районного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором №334664-КС-002 про надання кредиту від 02.11.2021р. у розмірі 20 732,97 грн, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.11.2021р. між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Договір №334664-КС-002 про надання кредиту. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 02.11.2021р. направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір №334664-КС-002 про надання кредиту. 02.11.2021р. відповідачка прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення вищезазначеного договору, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено відповідачці через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-6885 на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 02.11.2021р. між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено Договір №334664-КС-002 про надання кредиту, за умовами якого ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 16000,00 грн. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, надало позичальнику грошові кошти в розмірі 16000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою про перерахування коштів. До теперішнього часу відповідачка свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти на загальну суму 17 397,02 грн. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором у відповідачки станом на 08.08.2025р. утворилась заборгованість за Договором №334664-КС-002 про надання кредиту в розмірі 20 732,97 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 12 013,77 грн, суми прострочених платежів по процентах - 8 719,20 грн, 0,00 грн - сума заборгованості по штрафам; 0,00 грн - сума прострочених платежів за комісією. Відповідачка отримала кошти за кредитним договором, але своїх зобов`язань за ними не виконала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 20 732,97 грн, а тому позивач змушений був звернутись до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав.

Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 29.08.2025 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також, цією ухвалою суду було за клопотанням позивача витребувано докази в АТ ''А-БАНК'': письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № НОМЕР_2 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_2 за період з 02.11.2021р. (дата видачі кредиту) по 19.04.2022р. (дата закінчення терміну кредитування).

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В позовній заяві представник позивача просить суд розглянути дану справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка до суду не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву суду не надала. Проте, 29.09.2025р. надіслала до суду письмову заяву в якій просила застосувати строки позовної давності до позову та відмовити в задоволенні позову, оскільки сплив строку позовної давності є для цього належною підставою.

Представник відповідачки адвокат Дем`яненко Т.О. в судовому засіданні вказала, що відповідачка позов визнає частково, саме в частині заборгованості по тілу кредиту в сумі 12 013,77 грн, іншу заборгованість по процентам не визнає. Крім того, вказала, що відповідачка дійсно брала кредит у ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та сплачувала його, але в подальшому рахунки на які вона здійснювала оплату по кредиту десь зникли і відповідачка не знала куди здійснювати оплату за кредит. А потім пройшов час і позивач пред`явив до відповідачки вказаний позов, але він задоволенню не підлягає, оскільки сплив строк позовної давності щодо звернення позивача до суду з вказаним позовом, а тому просила відмовити в повному обсязі в задоволенні позову та застосовувати до позову строк позовної давності.

Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання стороною відповідача відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, клопотання представника позивача, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.11.2021р. позивач запропонував відповідачці ОСОБА_1 укласти Договір про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), на наступних умовах: кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 16 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (далі-кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів. Тип кредиту: кредит, строк кредитування 24 тижні, процентна ставка в день 0,86403158 фіксована, комісія за надання кредиту 2 400,00 грн, загальний розмір наданого кредиту 16000,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка 3576,97 процентів, що відповідно до Пропозиції укласти Договір (оферта) №334664-КС-002 про надання кредиту (а.с.27-28).

Чинний порядок надання фінансових послуг ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», на період виникнення спірних відносин, був встановлений Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», затвердженими наказом директора ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» №10-ОД від 22 червня 2021 року (а.с. 34-43).

Візуальні форми послідовності дій клієнта, що розміщені в ІТС товариства, містять послідовність дій ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачки, спрямованих на укладення кредитного договору №334664-КС-002 (а.с. 31).

Анкетою клієнта, яка заповнена в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, підтверджується, що відповідачка по справі вказала свої анкетні дані, зокрема, адресу, ІПН, дату народження, місце народження, номер паспорта, електронну адресу, номер фінансового телефону та номер банківської картки для перерахунку коштів (а.с. 32).

Таким чином суд констатує, що відповідачка надала інформацію, щодо її ідентифікації як клієнта, та для формування Товариством належної пропозиції укласти договір (оферту).

На вказане звернення ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» пред`явило відповідачці відповідну пропозицію укласти Договір (оферта), на що остання, шляхом використання власного електронного підпису одноразовим ідентифікатором «G-6885», виявила свою згоду на прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Договору з позивачем про надання кредиту (а.с. 27-28).

Позичальник з умовами кредитодавця, викладеними у пропозиції (оферті) укласти договір погодився та повністю, безумовно їх прийняв і акцептував, в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://my.bizpozyka.com, що відповідно до Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Договору №334664-КС-002 про надання кредиту від 02.11.2021р. (а.с.29-30).

Крім того, позивачем також було додано до позову Паспорт споживчого кредиту (а.с. 23-24) зміст якого відображає аналогічні умови кредитування, з якими відповідно до матеріалів справи відповідачка ознайомилася та підписала одноразовим ідентифікатором.

02.11.2021р. між сторонами укладено договір, згідно з яким позичальник отримала кредит у розмірі 16 000,00 грн. на вищевказаних умовах (а.с.25-26).

Відповідно до п. 2. Договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів.

В п. 7 Договору зазначено, що позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та відповідно укладає Договір.

Невід`ємною частиною цього договору є Додаток №1 Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки. Інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору. Усі неврегульовані Договором правовідносини сторін регулюються законодавством України (п. 13. Договору).

Кредитодавець відповідно до п. 1 договору належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором №334664-КС-002, надавши позичальнику кредитні кошти у розмірі 16 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №458557866 від 02.11.2021 (платник ТОВ «БІЗПОЗИКА», призначення платежу перерахування коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_3 згідно кредитного договору №334664-КС-002 від 02.11.2021р., номер картки НОМЕР_4 , сума 16 000,00 грн (а.с. 33).

Згідно з умовами Договору та Правилами надання коштів у позику, відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів (п. 3 Договору).

Згідно відповіді АТ «А-БАНК» наданої на виконання ухвали суду від 29.08.2025р., на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в банку емітовано картку № НОМЕР_2 (а.с. 72).

Також підтверджується випискою про рух коштів по банківській картці № НОМЕР_2 , яка випускалася на ім`я відповідачки та підтверджує, що 02.11.2021 року остання отримала кошти в сумі 16 000,00 грн та користувалася вказаними кредитними коштами (а.с. 73-92).

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за вказаним Договором про надання кредиту №334664-КС-002 від 02.11.2021р. виконало у повному обсязі надавши відповідачці у розпорядження обумовлені Договором кредитні кошти.

Позивач надав розрахунок заборгованості та довідку про стан заборгованості, які підтверджують, що станом на 07.08.2025р. відповідачка має заборгованість у загальній сумі 20 732,97 грн, яка складається з: - 12 013,77 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 8 719,20 грн - сума прострочених платежів по процентах; 0,00 грн - сума заборгованості по штрафам; 0,00 грн - сума прострочених платежів за комісією (а.с. 14-22).

Так, кредитний договір та інші супутні документи підписані відповідачкою одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту.

Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Згідно ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги на наданий розрахунок боргу, судом не встановлено. Як видно із змісту матеріалів справи, відповідачка не виконала своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка у неї виникла, добровільно у повній мірі на час розгляду справи нею не погашена, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов відповідачкою надано не було.

Щодо доводів сторони відповідача про пропущення позивачем строку позовної давності для звернення до суду із вказаним позовом, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Крім того, частинами першою та третьою статті 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року, який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, згідно якого, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Частиною першою статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Дію карантину, встановленого зазначеною постановою, було неодноразово продовжено на всій території України, згідно з постановами КМУ, по 30.06.2023 року. Постановою КМУ від 27.06.2023 року №651 з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 року на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Таким чином, карантин на території України було встановлено безперервно з 12.03.2020 року по 30.06.2023 року. Окрім того, Законом України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (у редакції Закону України № 3450-IX від 08.11.2023) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 19 такого змісту: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який неодноразово було продовжено та який діє дотепер. Отже, починаючи з березня 2020 року, строк позовної давності продовжився на строк дії карантину, який тривав до 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року, а починаючи з 24 лютого 2022 року строк позовної давності продовжився на строк дії в Україні воєнного стану, який діє на даний час. Таким чином, з урахуванням наведених вище норм матеріального права, строк позовної давності позивачем, який звернувся до суду з позовом 22.08.2025 року, не пропущено.

Таким чином, судом встановлено що, посилання на обставини укладення вищезазначеного Кредитного договору між сторонами договору про надання кредиту у електронній формі, відповідає у тому числі положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позивачем доведено, що відповідачка ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єктів електронної комерції; надала відповідні дані для заповнення формуляра заяви (П.І.П, РНОКПП, місце проживання, телефон, дані паспорту та ін.) та шляхом накладення простого електронного підпису (одноразовим ідентифікатором) погодилася з запропонованими умовами договору та підписала їх.

Суд вважає доводи сторони відповідача, стосовно неправомірності нарахованих процентів є необґрунтованими, адже проценти за користування кредитом нараховувались щоденно на неповернену суму кредиту, протягом всього строку кредитування.

Контррозрахунок стороною відповідача не виготовлявся, відтак суд приймає за належний розрахунок наданий стороною позивача.

Інші доводи сторони відповідача не спростовують висновків суду.

А тому, у зв`язку з порушенням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість у загальній сумі 20 732,97 грн, яка складається з: - 12 013,77 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 8 719,20 грн - сума прострочених платежів по процентах; 0,00 грн - сума заборгованості по штрафам; 0,00 грн - сума прострочених платежів за комісією.

Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки фактично отримані та використані відповідачкою кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав останньою, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією №11242 від 14.08.2025 року (а.с.1). Пред`явлений ним позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з відповідачки на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 610, 634, 638, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258- 268, 272 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133, ) заборгованість за договором №334664-КС-002 про надання кредиту від 02.11.2021р. в загальному розмірі 20 732 (двадцять тисяч сімсот тридцять дві) гривні 97 копійок, яка складається з: 12 013,77 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 8 719,20 грн - сума прострочених платежів по процентах; 0,00 грн - сума заборгованості по штрафам; 0,00 грн - сума прострочених платежів за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Копію рішення направити сторонам.

Суддя Є.О. Подліпенець