Номер провадження 2/387/18/26
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

12 січня 2026 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді Солоненко Т. В.

із секретарем судового засідання Косюг І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди внаслідок вчинення протиправних дій

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області, в порядку загального позовного провадження, перебуває справа ЄУН 396/573/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди внаслідок вчинення протиправних дій .

Ухвалою суду від 30.10.2025 закрито підготовче провадження у цивільній справі ЄУН 396/573/25, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 01 грудня 2025 року.

За наслідками судового засідання 01.12.2025 розгляд справи відкладено на 12.01.2026, про що 01.12.2025 постановлено відповідну ухвалу. При цьому судом визнано явку позивача ОСОБА_1 в судове засідання на 11 годину 00 хвилин 12 січня 2026 року обов`язковою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому процесуальним законом порядку, а саме шляхом направлення судових повісток та ухвал суду за місцем реєстрації та місцем проживання. Проте, судова кореспонденція повернута до суду без вручення з відмітками працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», що в силу положень ч.8ст.128,ч.1ст.131 ЦПК України, вважається належним повідомленням.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання явку представника не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у визначений процесуальним законом спосіб.

Державна казначейська служба України в судове засідання явку представника не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у визначений процесуальним законом спосіб.

З огляду на неявку сторін в судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 2ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

З матеріалів справи слідує, що повістками від 13.05.2025, 18.06.2025, 07.08.2025, 05.09.2025, 03.10.2025, 05.11.2025 та 05.12.2025 суд викликав позивача в судові засідання, призначені на 16.06.2025, 06.08.2025, 02.09.2025, 01.10.2025, 30.10.2025, 01.12.2025 та 12.01.2026, з яких в судові засідання з розгляду справи по суті на 01.12.2025 та 12.01.2026.

Судові повістки направлені позивачу ОСОБА_1 на адреси, зазначені у позовній заяві, однак повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Інформація від позивача про зміну адреси місця проживання (перебування, знаходження) чи адреси, на яку йому слід направляти повідомлення щодо розгляду його позову, до суду не надходила.

Поряд з цим суд зважає, що 06.08.2025 позивач ОСОБА_1 приймав участь у підготовчому судовому засідання та в матеріалах справи міститься розписка останнього про отримання повістки про виклик до суду на 02.09.2025 (а.с. 116). Судом акцентованого увагу позивача щодо обов`язкової його явки у судове засідання для особистих пояснень та з`ясування позиції щодо розгляду справи, в тому числі заявлених позовних вимог.

При цьому, станом на 12.01.2026 у жодне з призначених судових засідань після визнання явки позивача обов`язковою, позивач не з`явився.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Поміж з тим, законодавець передбачив можливість, у виключних випадках, дистанційного розгляду справи з використанням власних технічних засобів.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави та з боку держави може бути піддане обмеженням, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.

Диспозитивність (від лат. dispono - розпоряджаюся) - це надання особам, які беруть участь у справі, можливості вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд. Зміст принципу диспозитивності перш за все розкривається через положення хто хоче здійснити свої права, повинен сам потурбуватися про це. Вказані принципи надають кожному учаснику справи можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

Не дивлячись на те, що Добровеличківський районний суд Кіровоградської області працює в штатному режимі, заяв від позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів до суду не надходило.

12.01.2026 позивач, явка якого визнана обов`язковою для дачі особистих пояснень, в судове засідання повторно не з`явився. Заяв чи клопотань щодо неможливості його явки, відкладення розгляду справи чи іншого змісту, до суду не надходило.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що систематичні неявки позивача в судові засідання явка якого визнана судом обов`язковою, і пасивна поведінка позивача, позбавляє суд можливості розглядати справу без його пояснень по суті заявлених вимог, отже і вирішити справу по суті, що є підставою для залишення позову без розгляду.

В той же час, суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч.2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 257, ст.ст. 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди внаслідок вчинення протиправних дій, залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО