Ухвала

Іменем України

15 січня 2026 року

м. Київ

справа № 336/7085/14-ц

провадження № 61-483ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крат В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощоков Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2025 року у складі судді: Дацюк О. І., та постанову Запорізького апеляційного суду від 03 грудня 2025 року у складі колегії суддів: Трофимової Д. А., Кухаря С. В., Онищенка Е. А., у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Одеса), приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Цекєєва Ірина Олександрівна, про заміну сторони у виконавчому провадженні,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року ОСОБА_2 звернулася із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні з виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року про поворот виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа - департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, виділ в натурі частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно.

Заява мотивована тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2016 року частково задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення в натурі частки у праві спільної часткової власності та зобов`язання не чинити перешкоди в користуванні власністю.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2016 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про виділ в натурі частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 червня 2017 року зупинено виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року до закінчення касаційного провадження у справі.

Постановою Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року скаргу ОСОБА_3 задоволену та скасовано рішення апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року, справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 20 березня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_4 залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 01 квітня 2020 року, заяву ОСОБА_3 про поворот виконання судового рішення задоволено.

19 грудня 2019 року Центральним ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року про поворот виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2020 року змінено у виконавчому провадженні з виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року сторони виконавчого провадження їх правонаступниками, а саме: стягувача ОСОБА_3 її правонаступником ОСОБА_2 , боржника ОСОБА_4 її правонаступником ОСОБА_5 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі договору дарування від 27 січня 2023 року, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за № 56, боржник ОСОБА_5 подарував ОСОБА_1 належну йому частку будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим в означений день право власності на зазначену частину будинку перейшло до нового власника ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 просила:

замінити боржника з ОСОБА_5 на правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні з виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року про поворот виконання рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2024 року:

заяву ОСОБА_2 задоволено;

змінено боржника ОСОБА_5 на правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 від 10 грудня 2019 року з примусового виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року про поворот виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа - департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, виділ в натурі частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, на підставі договору дарування від 27 січня 2023 року, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за № 56, боржник ОСОБА_5 подарував ОСОБА_1 належну йому частину будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим в означений день право власності на зазначену частину будинку перейшло до нового власника ОСОБА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2024 року внесено виправлення в ухвалі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2024 року, та викладено другий абзац резолютивної частині в наступній редакції: «Замінити божника - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер обілкової картки платників податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 від 19 грудня 2019 року з примусового виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року про поворот виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог - департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, виділ в натурі частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

боржник у виконавчому провадженні НОМЕР_4, яке перебуває на виконанні в Центральному ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління МЮ України (м. Одеса) - ОСОБА_5 , а правонаступник цього боржника є ОСОБА_1 , що потребує уточненню для подальшого виконання судового рішення. У даному випадку судом допущено технічну описку під час друкування тексту судового рішення;

враховуючи те, що рішення суду є обов`язковими до виконання, суд вважає необхідним внести виправлення в ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/336/7085/14-ц (6/336/13/2024) від 16 квітня 2024 року, зазначивши вірне прізвище правонаступника боржника у виконавчому провадженні, замість « ОСОБА_6 » зазначити « ОСОБА_7 » та зазначивши вірний статус особи боржника ОСОБА_5 у виконавчому провадженні, замість «кредитор (стягувач)» зазначити «боржник».

Не погоджуючись з ухвалами Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2024 року та 16 липня 2024 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги, просили вказані ухвалу суду від 16 квітня та 16 липня 2024 року скасувати та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 .

Постановою Запорізького апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року:

апеляційна скарга ОСОБА_4 та ОСОБА_1 задоволена;

ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2024 року скасована;

ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 липня 2024 року скасована;

справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:

суд першої інстанції розглянув справу за відсутності заінтересованих осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_1 щодо яких були відсутні докази належного повідомлення про час та місце розгляду справи, розгляд справи не відкладався, причини неявки в судове засідання не з`ясував, чим порушив конституційне право вказаних осіб на участь у судовому розгляді, не забезпечив їй можливість надати суду докази та навести доводи, що суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2025 року:

заяву ОСОБА_2 про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено;

замінено у виконавчому провадженні з виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року про поворот виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа - департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, виділ в натурі частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно, боржника ОСОБА_5 його правонаступником ОСОБА_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

за договором дарування частки житлового будинку від 27 січня 2023 року ОСОБА_5 подарував ОСОБА_4 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Також 27 січня 2023 року ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_1 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно із договором дарування від 27 січня 2023 року. Таким чином, станом на день розгляду заяви домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

по суті заперечення ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зводяться до незгоди з ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року. Натомість ця ухвала суду набрала законної сили та підлягає обов`язковому виконанню. Не зрозуміло чому саме виконання ухвали суду є неможливим, на думку ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , адже з досліджених судом матеріалів справи та пояснень учасників вбачається, що після ухвалення рішення апеляційним судом Запорізької області 22 лютого 2017 року ОСОБА_4 виконала це рішення, відповідно заклала двірний отвір та пробила інший двірний отвір, тому не зрозуміло, чому неможливо здійснити зворотні дії, тобто пробити двірний отвір, закладений раніше та закласти той, щоб був пробитий;

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не навели доказів того, що внаслідок цього буде обмежено право власності ОСОБА_1 в частині користування будинком, адже будинок перебуває у спільній частковій власності двох власників без виділення часток в натурі та без визначення порядку користування цим будинком;

на момент укладення договору дарування у 2023 року новий власник ОСОБА_1 в силу родинних стосунків із ОСОБА_4 та проживання у будинку безумовно повинен був знати про існування ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року, яка на той момент вже набула законної сили та підлягала обов`язковому виконанню незалежно від наявності відкритого виконавчого провадження. Обов`язок з виконання дій, обумовлених ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року не є індивідуальним та такі дії можуть бути виконані не лише ОСОБА_4 , а будь-якою іншою особою, яка у зв`язку з набуттям права власності на частку житлового будинку отримала і відповідні обов`язки з виконання судового рішення.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 03 грудня 2025 року:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення;

ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2025 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:

процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни сторони внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання (постанови Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17);

суд першої інстанції, оцінивши докази у справі, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному їх дослідженні, прийшов до обґрунтованого висновку про заміну у виконавчому провадженні з виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року про поворот виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа - департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, виділ в натурі частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно, боржника ОСОБА_5 його правонаступником ОСОБА_1 ;

доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з вказаною ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року, яка набрала законної сили та підлягає обов`язковому виконанню. Доказів того, що внаслідок виконання зазначеної ухвали про поворот виконання судового рішення буде обмежено право власності ОСОБА_1 в частині користування належною йому на праві спільної часткової власності (без виділення часток в натурі та без визначення порядку користування будинком) частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , не надано;

в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наводить таких аргументів і доводів, які спростовують висновки суду першої інстанції про задоволення заяви, вони дублюють заперечення проти задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, і не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані обставини справи, доводи учасників справи перевірені та їм дана належна оцінка.

ОСОБА_1 05 січня 2026 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 03 грудня 2025 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

на момент набуття права власності відкритого виконавчого провадження не існувало;

заявниця не надала суду належних та допустимих доказів обставин, на які вона посилалася, про те що ОСОБА_1 є правонаступником боржника ОСОБА_5 у виконавчому провадженні № НОМЕР_3;

ОСОБА_4 долучені копії письмових доказів, які спростовують висновки суду стосовно того, що без виділення часток в натурі та без визначення порядку користування будинком нема доказів того, що внаслідок виконання зазначеної ухвали від ЗО жовтня 2019 року буде обмежено право власності ОСОБА_1 ;

покладення на ОСОБА_1 обов`язку з закладення двірного отвору з кімнати 2-4 (пл.12.4 кв.м) в кімнату 1-2 (пл.6.2 кв.м) та пробиття двірного отвору з кімнати 1-2 (6,2кв.м.) до кімнати 1-5 (пл.2,8 кв.м) порушить існуючий з 2017 року порядок користування житловим будинком та змінить частки у власності, адже за запропонованого судом зобов`язання, ОСОБА_1 буде позбавлений можливості входити до кімнати (отвір до неї закладається, а у іншій прорубується отвір);

суди не з`ясували, чи загалом належало первісному кредиторові право вимоги до нового кредитора станом на момент його відступлення, не перевірили чинність виконавчого документу на час звернення ОСОБА_2 із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, а також не дослідили чи підлягає поновленню, пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання;

станом на 27 січня 2023 року будь-які зобов`язання до нового власника частки житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 відсутні, виконавче провадження закінчено, виконавчий лист № 336/7085/14 повернутий до суду, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив на час звернення ОСОБА_2 із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Суди встановили, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2016 року частково задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа - департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, виділ в натурі частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно, зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_4 у доступі до горища і газопроводу в будинку АДРЕСА_1 . Інша частина вимог залишена без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволена частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2016 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про виділ в натурі частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно скасоване та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа - Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, про виділ в натурі частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно задоволено. Виділено ОСОБА_4 в натурі частину будинковолодіння АДРЕСА_1 під літерою А, яке складається з житлової кімнати 2-5 площею 7,9 м2, житлової кімнати 1-2 площею 6,2 м2, житлової кімнати 2-4 площею 12,7 м2; в прибудові під літерою А1: коридор 2-1 площею 2,3 м2, коридор 2-2 площею 2,7 м2, гардероб 2-3 площею 0,8 м2, кухню 2-6 площею 4,5 м2, котельню 2-7 площею 3,1 м2, а, крім того, ганок до літ. А1, сходи, козирок до літ. А1, зливну яму № 4, 1/2 частину паркану № 1, паркан № 7, 1/2 частину паркану № 8, замощення Ш, замощення І. В іншій частині рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року касаційна скарга ОСОБА_3 задоволена частково. Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року скасоване у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про виділ в натурі частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно, справу у цій частині передано на новий розгляд до апеляційного суду Запорізької області. В іншій частині рішення апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року залишено без змін.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 20 березня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_4 залишена без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2016 року у цій справі в частині виділу частки у праві спільної часткової власності в натурі залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 02 березня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_4 , правонаступником якої є ОСОБА_5 , залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2016 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 20 березня 2019 року залишено без змін. Цією ж постановою Верховного Суду залучено ОСОБА_5 , як правонаступника ОСОБА_4 , до участі у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа - Департамент архітектури та містобудування Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, виділ в натурі частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року заява ОСОБА_3 про поворот виконання судового рішення задоволена. Зобов`язано ОСОБА_4 за власний рахунок вчинити дії, спрямовані на повернення до первісного стану, що передував виконанню скасованого рішення апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року та відображений в технічному паспорті від 17 жовтня 2013 року, а саме: 1) закласти двірний отвір з кімнати 2-4 (пл. 12.4 кв.м) в кімнату 1-2 (пл. 6.2 кв. м); 2) пробити двірний отвір з кімнати 1-2 (пл. 6.2 кв.м.) до кімнати 1-5 (пл. 2.8 кв. м.), розташованих в житловому будинку АДРЕСА_1 . Попереджено ОСОБА_4 , що в разі не вчинення дій, спрямованих на відновлення житлового будинку АДРЕСА_1 в попередній стан, що відображений в технічному паспорті від 17 жовтня 2013 року, такі дії будуть вчинені ОСОБА_3 за власний рахунок з подальшим стягненням витрачених коштів з ОСОБА_4 .

Постановою Запорізького апеляційного суду від 01 квітня 2020 року апеляційна скарга ОСОБА_4 залишена без задоволення. Ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року у цій справі залишена без змін.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 01 квітня 2020 року замінено сторону відповідача у цій справі ОСОБА_3 на правонаступника ОСОБА_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2020 року замінено у виконавчому провадженні з виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року про поворот виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа - департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, виділ в натурі частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно, сторони виконавчого провадження їх правонаступниками, а саме: стягувача ОСОБА_3 її правонаступником ОСОБА_2 , боржника ОСОБА_4 її правонаступником ОСОБА_5 .

Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжя від 05 серпня 2021 року виконавче провадження з виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року закінчено у зв`язку з ухиленням боржника від виконання рішення суду.

Зазначена постанова державного виконавця від 05 серпня 2021 року була визнана протиправною та скасована постановою Запорізького апеляційного суду від 08 лютого 2023 року.

За договором дарування частки житлового будинку від 27 січня 2023 року ОСОБА_5 подарував ОСОБА_4 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

27 січня 2023 року ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_1 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно із договором дарування від 27 січня 2023 року.

Таким чином, на цей час домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (частина перша статті 55 ЦПК України).

По своїй суті процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу відповідного суб`єкта, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього. Підставами процесуального правонаступництва можуть бути лише юридичні факти, які виникли під час судового провадження у справі, а не до його початку. Процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним правонаступництвом, оскільки воно може мати місце в тих випадках, коли права та/або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення внаслідок тих чи інших юридичних фактів переходять до правонаступника. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після заміни сторони в матеріальних правовідносинах. У частині першій статті 514 ЦК України регулюються відносини між первісним кредитором і новим кредитором, та визначається який саме обсяг прав та на яких умовах переходить до нового кредитора. Тобто частина перша статті 514 ЦК України присвячена саме матеріальному правонаступництву, а не процесуальному (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року в справі № 1522/12471/12 (провадження № 61-6708св21)).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України).

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником (частина п`ята статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У пунктах 73 - 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року в справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) зазначено, що:

«оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 758/10554/16-ц (№ 61-17489св20) вказано, що «процесуальне правонаступництво - це заміна під час провадження у цивільній справі сторін або третіх осіб іншими особами, до яких переходять права та обов`язки у спірних правовідносинах. Суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами. Проте, процесуальне правонаступництво можливе лише тоді, коли у майнових відносинах відбулось правонаступництво. Отже, при вирішенні питання про залучення правонаступників учасників справи, суду необхідно встановити наявність чи відсутність правонаступництва на підставі норм матеріального права у спірних правовідносинах».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суди встановили, що:

у провадженні Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжя на виконанні перебуває виконавче провадження з виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2019 року про поворот виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, виділ в натурі частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно;

ОСОБА_5 на підставі договору дарування частки житлового будинку від 27 січня 2023 року подарував ОСОБА_4 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому на підставі договору дарування від 27 січня 2023 року ОСОБА_4 подарувала частку вказаного житлового будинку ОСОБА_1 . У результаті житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За таких обставин суди зробили обґрунтований висновок про заміну боржника ОСОБА_5 його правонаступником ОСОБА_1 та правильно задовольнили заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 03 грудня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Одеса), приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Цекєєва Ірина Олександрівна, про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков