Справа № 452/3484/25
Провадження №2/452/493/2026
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 січня 2026 року м. Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до Біськовицької сільської ради Самбірського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у вигляді земельних ділянок, розташованих на території с. Буково Самбірського (раніше - Старосамбірського) району Львівської області, що залишились після смерті його двоюрідної тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Буково Самбірського (раніше - Старосамбірського) району Львівської області, посилаючись на те, що він, будучи єдиним спадкоємцем за заповітом, у визначений законодавством строк для прийняття спадщини не звернувся до нотаріальної контори з поважної причини, а саме через незнання про наявність заповіту на його користь.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, приходжу до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у стст.175,177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Так, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Крім того, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а згідно ч.2 ст.83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу (відповідно до якої: позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви). Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Суд звертає увагу позивача на те, що така ж норма міститься і в ч.3 ст.177 ЦПК України, а саме, у разі необхідності до позовної заяви додаються, зокрема, клопотання про витребування доказів.

Позивач в заяві зазначив, що приватним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його двоюрідної тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посиланням на те, що ним пропущено встановлений строк для прийняття спадщини.

Разом з тим, позовна заява та додані до неї документи не містять доказів неможливості реалізації позивачем своїх спадкових прав на майно в позасудовому порядку безпосередньо через органи нотаріату.

Так, главою 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, передбачені обставини, при наявності яких нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року (далі Постанова), свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка згідно п.24 Постанови повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину) особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову, що також узгоджується з положенням п.24 Постанови.

Позивач, звертаючись до суду із відповідними позовними вимогами, має надати до суду відомості про об`єктивну неможливість отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане майно та надати письмову відмову (постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії) нотаріуса у видачі такого свідоцтва із вказівкою на підстави такої відмови.

Тобто, передумовою звернення в суд із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є наявність відмови нотаріуса в оформленні спадщини.

Про це неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 2-390/2006.

У постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 702/61/20 (провадження № 61-16777св20) зазначено, що зверненню до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування має передувати вирішення питання про видачу позивачу нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Також, як вбачається із п.9 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» отримання постанови про відмову вчиненні нотаріальної дії має важливе значення, оскільки з часу відмови обчислюється строк для звернення до суду, і надання належної оцінки обґрунтованості вимог позивача неможливо без з`ясування причин та мотивів відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Разом з тим, такої передбаченої законом відмови у вчиненні нотаріальної дії матеріали позовної заяви не містять. При цьому, додане до позовної заяви письмове повідомлення нотаріуса з певними роз`ясненнями щодо порядку прийняття спадщини не може бути прийнято судом як процесуальний документ, оскільки не є рішенням (постановою) нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Крім того, відповідно до змісту ст.1272 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, статей 1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Так, при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати, зокрема, коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Для вирішення заявлених позовних вимог важливим є встановлення наявності/відсутності інших спадкоємців.

Відсутність таких відомостей позбавляє суд можливості визначити суб`єктний склад учасників спірних правовідносин, зокрема визначити належного відповідача.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 не підтвердив належними доказами ту обставину, що він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , а також не підтвердив прийняття чи неприйняття спадщини після смерті спадкодавця іншими спадкоємцями за законом.

Крім того, позивачем не надано до суду витяг зі Спадкового реєстру про наявність/відсутність заповітів, на який він посилається за змістом позову, що позбавляє суд можливості перевірити дійсність такого заповіту.

Вказане обумовлено ще й тим, що заповідачем згідно наданого позивачем заповіту є ОСОБА_2 , а згідно доданого до позову свідоцтва про смерть померлою є ОСОБА_2 .

Крім того, відмінності в імені ОСОБА_2 також містяться в доданих до позову письмових доказах, а саме, в Сертифікаті на право на земельну частку (пай), довідці №307 від 21 серпня 2025 року та довідці №308 від 21 серпня 2025 року вказано - ОСОБА_2 , а в Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру та у письмовому повідомленні нотаріуса вказано - ОСОБА_2 .

Також, ОСОБА_1 у заяві вказав, що він пропустив строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через поважну причину, а саме через незнання про наявність заповіту на його користь, проте суд звертає увагу позивача на те, що він не був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини як спадкоємець за законом п`ятої черги у разі відсутності, як він зазначає, інших спадкоємців першої, другої, третьої та четвертої черг незалежно від наявності заповіту на його користь. Вказана обставина залишилась поза увагою позивача.

За таких обставин, суд пропонує позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме, визначитися зі змістом позовних вимог, уточнити обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначити докази, що

підтверджують їх та надати їх суду, або вказати підтверджені належними доказами причини неможливості надати відповідні докази, відповідно до змісту ухвали.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Біськовицької сільської ради Самбірського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків в межах 7 (семи) днів з дня вручення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.М. Кущ