УХВАЛА

19 січня 2026 року

м. Київ

справа № 2-385/11

провадження № 61-16580ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 14 серпня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- Мостиська державна нотаріальна контораЛьвівської області, про встановлення факту спільного проживання, визнання частково недійсним заповіту, визнання права власності на частки в житловому будинку та земельної ділянки,

встановив:

У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив суд: встановити факт його проживання спільно зі ОСОБА_4 у період з 2000 року по 16 квітня 2011 року однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу; визнати житловий будинок (будинковолодіння) АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0, 099 га, передану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території АДРЕСА_1 , згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 001086 спільною сумісною власністю його та ОСОБА_4 ; визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку (будинковолодіння) АДРЕСА_1 ; визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0, 099 га, переданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території АДРЕСА_1 ) Мостиської міської ради згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 001086; визнати частково недійсним заповіт ОСОБА_4 , посвідчений 06 грудня 2007 року приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Келюх М. А., зареєстрований в реєстрі за № 344, в частині розпорядження щодо 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частини земельної ділянки площею 0, 099 га, переданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території АДРЕСА_1 .

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 20 січня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право на частку в розмірі 1/2 в праві спільної часткової власності на житловий будинок (будинковолодіння) за адресою: АДРЕСА_1 , із земельною ділянкою площею 0, 099 га, переданою для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території м. Мостиська Мостиської міської ради Львівської області за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 001086, виданим Мостиською міською радою народних депутатів, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 06 серпня 2002 року за № 1264.

Визнано частково недійсним заповіт ОСОБА_4 , посвідчений 06 грудня 2007 року приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Келюх М. А., зареєстрований в реєстрі за № 344, -в частині розпорядження щодо 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 частини земельної ділянки площею 0, 099 га, переданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території м. Мостиська Мостиської міської ради.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 14 серпня 2025 року рішення Мостиського районного суду Львівської області від 20 січня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову. Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.

11 жовтня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 14 серпня 2025 року у вказаній справі. Касаційна скарга була підписана його представником - адвокатом Сачком А. В.

Ухвалою Верховного Суду від 03 листопада 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 14 серпня 2025 року.

24 грудня 2025 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Сачок А. В. повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 14 серпня 2025 року.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Ураховуючи те, що вже є ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення, відсутні правові підстави для повторного розгляду поданої ОСОБА_1 касаційної скарги.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 14 серпня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- Мостиська державна нотаріальна контораЛьвівської області, про встановлення факту спільного проживання, визнання частково недійсним заповіту, визнання права власності на частки в житловому будинку та земельної ділянки.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко