Справа № 630/1518/25
Провадження № 2/630/79/26
14 січня 2026 року м. Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Малихіна О.О.,
за участю секретаря Нерубацької А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу № 630/1518/25 (провадження №2/630/79/26) за позовною заявою, поданою Бобрицьким Сергієм Павловичем представником ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за електричну енергію в розмірі 4267,49 грн. та стягнення судового збору в розмірі 2422, 40 грн., витрат на отримання інформації з Державного реєстру речових прав у розмірі 80,00 грн.,
В обґрунтування позовної заяви представник позивача вказав, що відповідачі є власниками житлової квартири в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, а тому відповідачі згідно із типовим Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, розміщеним на офіційному сайті позивача, є побутовими споживачами електричної енергії, що постачається ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ». Також за вказаною адресою було відкрито абонентський особовий рахунок № НОМЕР_1 , за яким за період з 01 серпня 2021 року по 01 жовтня 2025 року утворилася заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 4267,49 грн., яка відповідачами не була погашена. Саме тому позивач був змушений звернутися з вказаним позовом до суду.
Ухвалою від 03 грудня 2025 року провадження в справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків.
Представник позивача Бобрицький С.П. в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його від сутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.
В судове засідання відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були викликані шляхом надсилання засобами поштового зв`язку судових повісток за адресою їх місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Поштові конверти з судовою повісткою на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернуто без вручення з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання. Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачам у належний спосіб була вручена судова повістка. Але ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, причини їх неявки суду невідомі, відзив на позов ними не поданий. Суд, зі згоди представника позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Так, взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між постачальником та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», та проводяться згідно з «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 № 312.
Квартира АДРЕСА_2 , належить: в 1/2 частині ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 5-124, виданого 10 березня 2020 року Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області; в 1/2 частині ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 2-305, виданого 02 серпня 2017 року Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області, що підтверджується інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 448916304 від 23 жовтня 2025 року.
Згідно положень Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.
Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг укладається сторонами з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, шляхом приєднання Споживача до цього Договору. Абзацом п`ятим пункту 13 розділу ХVІІ Закону пе-редбачено, що фактом приєднання споживача до умов постачання універсальних послуг є вчи-нення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Враховуючи наведені приписи, та те, що за вказаною адресою фактично спожито електричну енергію Договір вважається укладеним на умовах типового договору комерційної пропозиції. Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зверталися до ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» із заявами про відключення електропостачання або розірвання договору.
Постановою НКРЕКП від 26 жовтня 2018 року № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної-послуги на закріпленій території. Згідно Переліку постачальників універсальних послуг на території Харківської області, таким постачальником визначено ПРАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ».
Позивач має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19 червня 2018 року №505).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Згідно з ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.
Відповідно до п. 2. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила) укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.
Згідно з п. п. 1 п. 5.2.1. Правил електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.
Відповідно до абз. 1 п. 7 Правил договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умов надання рахунку постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Отже, в розумінні Правил відповідачі є споживачами електричної енергії та згідно до вимог законодавства зобов`язані зокрема: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до вимог умов Правил; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку.
Стаття 322 ЦК України визначає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п. 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Верховний Суд України у своїй постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зазначив про те, що не дивлячись на те, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Разом з цим, такому праву споживача прямо відповідає його обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити жи-тлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
З огляду на викладене, з урахуванням того, що з 20 грудня 2014 року позивач почав на-давати свої послуги з електропостачання відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як власникам житлового будинку, які в свою чергу отримували послуги з електропостачання, про що свідчить довідка абонента, в якій відображено показники спожитої електроенергії, та довідка про розрахунок заборгованості, відповідно до якої відповідачі споживали електричну, що підтверджує факт їх приєднання до умов договору постачання універсальних послуг позивача. Посилань на докази, що відповідачами було надано на адресу позивача заяву-відмову від отримання таких послуг, матеріали справи не містять.
Таким чином, судом встановлено, що у сторін виникли договірні відносини.
Однак, відповідачі не дотримуються вимог щодо своєчасної оплати вартості спожитої електричної енергії, та згідно із наданим ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» розрахунком заборго-ваності за період з 01 серпня 2021 року по 01 жовтня 2025 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 присвоєним об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 станом на 01 жовтня 2025 року утворилася заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 4267,49 грн.
Виходячи з положень ст. ст. 526, 626-631 ЦК України, укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, ЦК України та інших актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зо-бов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (ст. 9) передбачений обов`язок для споживача здійснювати оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Цим же Законом (ст. 1) визначено, що споживачами житлово-комунальних послуг є індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є влас-ником (співвласником) нерухомого майна,
Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (ч. 1 ст. 541 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги ПРАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі та досліджених в ході розгляду справи доказів.
Отже, суд задовольняє позов і стягує з відповідачів солідарно на користь позивача забор-гованість за спожиту електричну енергію в розмірі 4990,32 грн.
Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються уразі задоволення позову на відповідача.
Задовольняючи вимогу позивача про стягнення всієї суми заборгованості, суд одночасно стягує з відповідачів в рівних частках на користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., тобто по 1211,20 грн. з кожного з відповідачів.
Представник позивача також просив стягнути солідарно з відповідачів витрати в розмірі 80,00 грн., пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, але до позову не була додана квитанція про здійснення оплати в сумі 80,00 грн. за оплату отримання інформації з реєстру нерухомих прав. Позивачем долучено копію платіжного документу, з якого вбачається, що з банківської картки ОСОБА_5 яка не є стороною , здійснено платіж на суму 80,00 грн. з зазначенням категорії платежу: плата за надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за жовтень 2025 року, але не можливо встановити, що отримання вказаного витягу стосувалося саме цієї справи Тому у задоволенні вимоги позивача про стягнення цих витрат слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 141, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В іншій частині позову в задоволенні відмовити.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

На заочне рішення відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення до Люботинського міського суду Харківської області може бути подана письмова заява про його перегляд. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ», , юридична адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Гоголя, 10.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя О. О. Малихін

Повний текст рішення

складено 19 січня 2026 року