Справа № 519/39/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026 м. Південне

Суддя Південного міського суду Одеської області Москаленко І.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Лиманська районна державна нотаріальна контора Одеської області про визнання права власності на обов`язкову частку спадщини за законом,-

У С Т А Н О В И В:

1.14.01.2026 до Південного міського суду Одеської області надійшла вищезазначена справа.

2.При досліджені позовної заяви та доданих до неї документів, суддею встановлено, що позовна заява подана з порушенням ст. 175 та 177 ЦПК України.

3.Так, згідно із пунктом 3 частини третьої статті 175 ЦПК позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

4.Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

5.За ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

6.Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

7.Проте, в порушення вказаних вимог в позовній заяві, яка містить вимогу про визнання права власності, не зазначена ціна позову, що також впливає і на визначення розміру судового збору, який може підлягати стягненню з відповідача при ухвалення рішення суду. Вимога про визнання права власності та/чи витребування майна з чужого незаконного володіння є вимогою майнового характеру, тому відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з позовом позивач повинен був сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

8.Однак, всупереч вимогам закону позивачем в позовній заяві не зазначено ціну позову та не надано звіт про оцінку таких об`єктів нерухомого майна (ринкову вартість) щодо вимоги майнового характеру про визнання права власності.

9.Крім того, частиною 1 ст. 30 ЦПК України передбачено виключну підсудність щодо позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, які пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

10.Нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення. Майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна як об`єкта цивільних прав.

11.Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає (постанова Верховного Суду від 14.12.2020 по справі № 2/1519/8500/11).

12.Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно положень статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст. 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.ст. 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

13.Правові висновки щодо застосування положень цивільного та господарського процесуального законодавства України про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 по справі № 911/2390/18, згідно з якими з аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю випливає її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для усіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку із нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору. Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

14.Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

15.У постанові Верховного Суду від 14.12.2020 по справі № 2/1519/8500/11 зазначено, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів щодо нерухомого майна з приводу будь-яких вимог, пов`язаних із правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

16.Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2024 по справі № 369/15932/21.

17.Водночас, суд зазначає, що позовні вимоги у цій справі стосуються права власності на 7 об`єктів нерухомого майна у порядку спадкування, з яких лише один об`єкт відноситься до територіальної підсудності Південного міського суду Одеської області, а всі інші до Доброславського районного суду Одеської області.

18.Частиною 1 ст. 30 ЦПК України передбачено, якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

19.Оскільки Позивачем не долучено звітів про оцінку таких об`єктів нерухомого майна (ринкову вартість), то суддя позбавлена можливості визначити місцезнаходження об`єкта, вартість якого є найвищою, а відповідно перевірити підсудність цієї справи Південному міському суду Одеської області.

20.Враховуючи вищезазначені обставини, суддя позбавлена можливості вирішити питання відкриття провадження у справі, а тому позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

21.На підставі викладеного та керуючись статтями 175-177,185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Лиманська районна державна нотаріальна контора Одеської області про визнання права власності на обов`язкову частку спадщини за законом - залишити без руху.

2.Надати позивачу строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених недоліків.

3.У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

4.Ухвала оскарженню не підлягає.

5.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Південного міського суду

Одеської області І.О. Москаленко