21.01.2026 Провадження по справі № 2-о/940/6/26
Справа № 940/2373/25
РІШЕННЯ

Іменем України

21 січня 2026 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Самсоненка Р.В.

за участю секретаря судових засідань Зіп`юк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тетієві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Дунаєвецька міська рада,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Тетіївського районного суду Київської області із заявою, в якій просить встановити факт, що він є рідним сином ОСОБА_2 , 1949 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,06 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Нестеровецької сільської ради, Дунаєвецького району, Хмельницької області, що належала померлій на підставі державного акту серії ЯА № 956208, та житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 .

Заявник претендує на цю спадщину як спадкоємиць за заповітом посвідченим секретарем Ганнівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області 30.07.2007 року ОСОБА_3 . У зв`язку з тим, що з поданих заявником документів неможливо встановити родинний зв`язок з померлою ОСОБА_2 із-за розбіжностей в написанні по батькові ОСОБА_2 у свідоцтві про смерть та у свідоцтві про народження заявника, а саме: в графі «мати» вказано « ОСОБА_2 », державний нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Виправити вказані помилки у досудовому порядку заявник не має можливості, тому змушений звернутись за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 04.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено у справі судове засідання.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не прибув, в заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Дунаєвецької міської ради у судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував.

Враховуючи подані учасниками справи заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,06 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Нестеровецької сільської ради, Дунаєвецького району, Хмельницької області, та житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією державного акту серії ЯА № 956208, копією свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння, довідкою № 231 від 24.09.2025 виданою старостою Нестеровецького старостинського округу Дунаєвецької міської ради ( а. с. 12-14).

У заповіті посвідченому секретарем Ганнівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області 30.07.2007 року ОСОБА_3 , зареєстрованому в реєстрі за № 159, зазначено, що ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не знаходилось, та в чому б воно не полягало, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право заповіла ОСОБА_1 (а. с. 10).

Заявник ОСОБА_1 прийняв спадщину звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк, що підтверджується копією спадкової справи № 381/2008. Інших спадкоємців котрі могли б претендувати на спадщину немає ( а. с. 47-55).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 07.10.2025 № 122/02-31, державний нотаріус Дунаєвецької державної нотаріальної контори Магера Н.Ф. відмовила ОСОБА_4 , діючій по довіреності від імені ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом як сину на належне йому спадкове майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 його матері ОСОБА_2 у зв`язку з неможливістю встановлення факту родинних зв`язків між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оскільки у наданих представником спадкоємця документах для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, наявні розбіжності, а саме: в свідоцтві про народження ОСОБА_1 виявлено, що його матір`ю записана ОСОБА_2 . Разом з тим, в свідоцтві про смерть спадкодавиця вказана як ОСОБА_2 , заповіт посвідчений від її імені як від ОСОБА_2 (а. с. 9).

Так, у свідоцтві про народження заявника серії НОМЕР_2 від 07.06.1974, у графі мати зазначено - « ОСОБА_5 » (а. с. 8).

Із довідки № 232 від 24.09.2025 виданої старостою Нестеровецького старостинського округу Дунаєвецької міської ради встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_1 ОСОБА_2 , 1949 року народження, на день своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 11).

Із виписки з погосподарських книг № 267 від 29.10.2025 виданої старостою Нестеровецького старостинського округу Дунаєвецької міської ради та з письмових пояснень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_2 була рідною матір`ю ОСОБА_1 ( а.с . 18-21, 24-27).

Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Із аналізу вищезазначених документів, наданих заявником, судом встановлено наявність розбіжностей в написанні по батькові матері заявника у зазначених вище документах.

Оскільки мати заявника ОСОБА_2 померла, тому не можливо усунути зазначені розбіжності в документах в позасудовому порядку.

Відтак, у цьому конкретному випадку єдиним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

Разом з тим, встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 породжує юридичні наслідки, зокрема дозволить реалізувати право заявника на оформлення спадщини.

Отже, з огляду на наведені вище норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_8 про встановлення факту родинних відносин

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 10, 12, 76-81, 89, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Дунаєвецька міська рада, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець села Нестерівці, Дунаєвецького району, Хмельницької області, є рідним сином ОСОБА_2 , 1949 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя Р.В. Самсоненко