Провадження № 2/175/3555/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" січня 2026 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Зубченка Б.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (зміна назви суду на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів» №4273-IX, який набув чинності 25 квітня 2025 року на Дніпровський районний суд Дніпропетровської області) з позовною заявою до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 17.12.2019 року Краматорським міським судом Донецької області було видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно. Позивач зазначає, що у зв`язку зі зміною його сімейного стану та перебуванням на його утриманні ще двох дітей, наявні підстави для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини до 1/6 частки від заробітку (доходів) щомісячно.

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.11.2024 року по справі №175/10031/23, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задоволено.

Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.10.2025 року заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.11.2024 року по справі №175/10031/23 скасовано, та призначено цивільну справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Засобами поштового зв`язку від відповідача надійшов відзив у справі, зі змісту якого вбачається, що відповідач не погоджується з позовними вимогами та зазначає про відсутність правових підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки позивачем не надано доказів того, що на його утриманні перебувають діти, при цьому утримання нерідних дітей не є автоматичною підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, позивачем не подано будь-яких інших доказів зміни матеріального стану, які б надавали йому право на зменшення розміру аліментів.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача засобами електронного зв`язку надіслав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання також не з`явилася, засобами поштового зв`язку надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З 14.07.2009 року ОСОБА_1 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 .

Під час шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 08.11.2017 року по справі №234/9542/17 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

17.12.2019 року Краматорським міським судом Донецької від 17.12.2019 у справі №234/19336/19 (провадження №2-н/234/1149/19) було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) стягнуто на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з 13.11.2019 року та до повноліття дитини.

05.09.2023 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , про що Дружківським відділом реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено актовий запис за №246 від 05.09.2023 року. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини - ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Красноторської селищної ради м. Краматорська Донецької області від 10.09.2012 року, актовий запис №32. Батьком дитини записаний ОСОБА_8 , матір`ю ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого виконавчим комітетом Красноторської селищної ради м. Краматорська Донецької області від 20.08.2014 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_9 , про що зроблено актовий запис №18. Батьком дитини записаний ОСОБА_8 , матір`ю ОСОБА_5 .

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року

№ 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Позивач зазначає, що визначений судом розмір аліментів на утримання сина він не має можливості сплачувати, оскільки змінився його сімейний стан і на його утриманні перебувають ще двоє дітей.

При цьому, суд критично ставиться до наведених позивачем вище доводів, оскільки з наданих суду копій свідоцтв про народження ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вбачається, що батьком дітей записаний ОСОБА_8 , матір`ю - ОСОБА_5 .

Статтею 141 СК України закріплено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Сімейним кодексом України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (частина перша статті 14, частина перша статті 15 СК України).

Обов`язок батьків виховувати і утримувати свою дитину презюмується як нерозривно пов`язаний з особами батьків та народження ними дитини.

Отже, наявність у жінки, з якої проживає відповідач дітей від попередніх шлюбів не покладає на відповідача обов`язку їх утримання, оскільки цей обовязкок покладений на батьків дітей - ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

Крім того, суд звертає увагу на те, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дітей, а також дружину, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 липня 2024 року, справа № 688/4308/23 (провадження № 61-5168св24).

Розглядаючи дану цивільну справу, суд виходить з інтересів, в тому числі дитини, та повинен дотриматися балансу права платника аліментів на зменшення їх розміру та права дитини на утримання з боку батька.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищенаведеного, надавши оцінку доказам, суд доходить висновку, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, у зв`язку з чим, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , без доведення погіршення майнового становища позивача, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 19, 27, 76-81, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель