Справа № 490/6710/25
Провадження № 2/487/469/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

16.01.2026 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Янковець Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

18.08.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ТОВ «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 сформована в системі «Електронний суд».

Відповідно до позову, представник позивача просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики №4754349 від 26.04.2023 року у розмірі 25208,75 грн, за договором про надання коштів на умовах споживого кредиту №3642990 від 01.05.2023 року у розмірі 23700 грн.. Також просив стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги вказує, що 26.04.2023 року, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №4754349, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн..

Відповідач здійснив дії спрямовані на укладення вказаного договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якого, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти.

27.10.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» та ТОВ «Росвен інвест Україна» було укладено Договір факторингу №01.02-64/23, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» відступило на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» права грошової вимоги за кредитними договорами, у т.ч. за Договором позики №4754349.

Відповідно до Додатку №1 (реєстр боржників), що є додатком до Договору факторингу, ТОВ «Росвен інвест Україна» набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 25208,75 грн., з яких 7000 грн. сума основного боргу, 18208,75 грн. заборгованість по відсоткам.

Крім того, 01.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №3642990, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн...

Відповідач здійснив дії спрямовані на укладення вказаного договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якого, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти.

28.11.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен інвест Україна» було укладено Договір факторингу №01.02-77/23, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» права грошової вимоги за кредитними договорами, у т.ч. за кредитним договором №3642990. Відповідно до Додатку №1 (реєстр боржників), що є додатком до Договору факторингу, ТОВ «Росвен інвест Україна» набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 23700 грн., з яких 5000 грн. сума основного боргу, 18700 грн. заборгованість по процентам.

Заборгованість за договорами відповідачем не погашається, у зв`язку із чим утворилась заборгованість яка у загальному розмірі становить 48908,75 грн. Посилаючись на вищенаведене, представник позивача просить стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.08.2025 року позовну заяву передано за підсудністю до Заводського районного суду м. Миколаєва.

Ухвалою суду від 13.10.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Представник позивача до судового засідання не з`явилася, у доданому до позовної заяві клопотанні зазначила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив до суду не надав.

У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Згідно з вимогами ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За нормами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Судом встановлено, що 26.04.2023 року, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №4754349, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн.

Так, за умовами договору кредит надається строком на 30 днів до 26.05.2023, базова процентна ставка за перший день користування позикою нараховується за ставкою 33,46 відсотків, базова процентна ставка за дрегий день користування кредитом становить 2,50 відсотків, знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики становить 0,01 відсотків, процентна ставка за понаднормове користування кредитом 2,70 відсотків за кожен день.

Відповідно до графіка платежів за договором позики №4754349 від 26.04.2023, сума кредиту за договором становить 7000 грн, з загальною вартість кредиту 9362,50 грн.

Договір позики №4754349 підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «6480gNiazl» 26.04.2023 року

Відповідно довідки ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 19.05.2025 року, згідно договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, підприємство на номер картки № НОМЕР_1 , 26.04.2023 року перерахувало 7000 грн. (номер платежу b5948614-557f-47f7-bcfc-59e3c1d10e3a).

Згідно доданих до позову розрахунків заборгованості, складених ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №4754349 від 26.04.2023 станом на 27.10.2023 складає 25208,75 грн., з яких 7000 грн. заборгованість за тілом кредиту та 18208,75 грн. по відсотках.

Крім того, 01.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №3642990 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит шляхом переказу на картковий рахунок № НОМЕР_2 у розмірі 5000 грн.

Так, згідног п. 1.3, 1.4.1 договору, кредит надається строком на 360 днів, з відсотковою ставкою 2,00 % в день.

Відповідач підписав договір 01.05.2023 о 12:37:45 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е888, який був відправлений на зазначений ним у договорі номер телефону.

Відповідно довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 04.03.2024 року, згідно договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року, підприємство 01.05.2023 року на номер картки № НОМЕР_2 , перерахувало 5000 грн., номер транзакції в системі iPay.ua - 231136503.

Згідно доданих до позову розрахунків заборгованості, складених ТОВ «Лінеура Україна», заборгованість ОСОБА_1 за договором №3642990 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 28.11.2023 року складає 23700 грн., з яких 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 18700 грн. заборгованість по відсотках.

Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За нормами ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-979цс15.

Вподальшому, 27.10.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» та ТОВ «Росвен інвест Україна» було укладено Договір факторингу №01.02-64/23, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» відступило на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» права грошової вимоги за кредитними договорами, у т.ч. за Договором позики №4754349.

Відповідно до Додатку №1 (реєстр боржників), що є додатком до Договору факторингу, ТОВ «Росвен інвест Україна» набуло грошової вимоги до відповідача в сумі 25208,75 грн., з яких 7000 грн. сума основного боргу, 18208,75 грн. заборгованість по відсоткам.

28.11.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен інвест Україна» було укладено Договір факторингу № 01.02-77/23, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» права грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором №3642990 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.05.2023 року, що укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу № 01.02-77/23, загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №3642990 складає 23700 грн., з яких 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 18700 грн. заборгованість по відсотках.

Згідно копії рішення №1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», 25.03.2024 року назву товариства змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс».

Із змісту позову вбачається, що відповідач зобов`язання за договорами належним чином не виконує, внаслідок чого, утворилася заборгованість, яка за розрахунком позивача ТОВ «Свеа фінанс» становить за договором позики №4754349 - 25208,75 грн. та за кредитним договором №3642990 - 23700 грн.

Щодо стягнення заборгованості по відсоткам у сумі 18208,75 за договором позики №4754349, суд зазначає наступне.

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» за договором позики №4754349 надало ОСОБА_1 надано 7000 грн кредитних коштів, з базовою процентна ставка за перший день користування позикою - 33,46 відсотків, базовою процентною ставкою за дрегий день користування кредитом - 2,50 відсотків, зниженою процентною ставкою з другого дня користування позикою до дати повернення позики - 0,01 відсотків, строком на 30 днів.

Таким чином строк кредитування спливав 26.05.2023 року.

Відповідно до пункту 6 Договору, позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права.

Однак, позивачем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування позикою у спосіб, визначений Договором.

Додаткової угоди, яка повинна бути підписаною між сторонами суду не надано.

За такого, у позикодавця - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» виникло право нарахування процентів за Договором тільки у межах строку його дії - до 26.05.2023 року.

Таких же висновків дійшов Верховний Суд у правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), де зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Зважаючи на викладене, розмір стягуваної заборгованості за процентами за договором позики №4754349 згідно наданого розрахунку станом на 26.05.2023 року становить 2283,75 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягає частковому задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача нараховану заборгованість у загальному розмірі 32983,75 грн. що за договором позики №4754349 від 26.04.2023 року становить 9283,75 грн., з яких 7000 грн. сума основного боргу, 2283,75 грн. заборгованість по відсоткам та за кредитним договором №3642990 від 01.05.2023 року становить 23700 грн., з яких 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 18700 грн. заборгованість по відсотках.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пропорційно задоволеним позовним вимогам судовий збір в розмірі 1633,65 грн. (32983,75 грн. /48908,75грн.*2422,40).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.141, 279, 258, 259, 280-281, 263-265, 353, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за договором позики №4754349 від 26.04.2023 року у сумі 9283,75 грн., з яких 7000 грн. сума основного боргу, 2283,75 грн. заборгованість по відсоткам.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитним договором №3642990 від 01.05.2023 року у сумі 23700 грн., з яких 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 18700 грн. заборгованість по відсотках

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1633,65 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», місце знаходження м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий суддя І.О. Притуляк