УХВАЛА

16 січня 2026 року

м. Київ

справа № 953/3042/23

провадження № 61-492ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу державного підприємства «Харківська лісова Науково-дослідна станція» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 січня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року у справі за позовом Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Харківської обласної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція», про визнання незаконним та скасування рішень, визнання недійсним правочинів, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року керівник Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області, в інтересах держави в особі позивачів Державного агентства лісових ресурсів України, Харківської обласної адміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні позивача - ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція», в якому просив:

-визнати незаконним та скасувати пункт 4 додатку 1 до рішення Харківської міської ради «Про надання дозволу громадянам на розробку проектів відведення земельних ділянок» № 332/09 від 23 грудня 2009 року щодо затвердження матеріалів вибору місця розташування земельної ділянки та надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею орієнтовно 1000,0 кв.м, по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

-визнати незаконним та скасувати пункт 56 додатку 1 до рішення Харківської міської ради «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» № 70/10 від 29 квітня 2010 року, яким затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1000,0 кв.м по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та передано у приватну власність ОСОБА_2 вказану земельну ділянку (кадастровий номер :14:006:0120);

- визнати недійсним виданий ОСОБА_2 державний акт ЯЛ № 206544, зареєстрований 30 серпня 2010 року на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :14:006:0120, площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним договір №2858 від 12 жовтня 2011 року купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :14:006:0120, площею 0,1000 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , з одночасною реєстрацією припинення речового права на майно;

- зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку з кадастровим номером :14:006:0120, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у власність держави в особі Харківської обласної державної адміністрації.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15 січня 2025 року у задоволені позовних вимог керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області, в інтересах держави в особі позивачів Державного агентства лісових ресурсів України, Харківської обласної адміністрації відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури, в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України, Харківської обласної адміністрації, задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 січня 2025 року змінено в частині мотивів відмови у задоволенні позову, викладено їх в редакції цієї постанови.

11 січня 2026 року ДП «Харківська лісова Науково-дослідна станція» через підсистему «Електронний суд» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м. Харкова та постанову Апеляційного суду Харківської області, постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову в позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Згідно частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Керівник Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області звернувся до суду з позовом у 2023 році та заявляв чотири позовні вимоги немайнового характерута одну позовну вимогу майнового характеру (зобов`язання повернути земельну ділянку).

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684,00 грн.

З поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання (відсутнє визначення вартості земельної ділянки у 2023 році), у зв`язку з чим заявнику при сплаті судового збору необхідно підтвердити відповідність розміру судового збору належними доказами.

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги:

за вимоги немайнового характеру у розмірі 17 177,60 грн (2 684,00 грн *4*200%*0,8);

за вимогу майнового характеру у розмірі 1,5% ціни земельної ділянки, помноженого на 200 % та помноженого на коефіцієнт 0,8, але не менше 2 684,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, згідно з пунктом 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

Заявник у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати рішення Київського районного суду м. Харкова та постанову Апеляційного суду Харківської області.

Проте згідно з даними Єдиного державного реєстру судових у цивільній справі № 953/3042/23, у реєстрі відсутня інформація про ухвалення у справі Апеляційним судом Харківської областібудь-якої постанови. Натомість Харківським апеляційним судом було прийнято постанову у цій справі 20 листопада 2025 року.

Таким чином, заявнику необхідно уточнити прохальну частину скарги та конкретизувати, які саме судові рішення та яких саме судів у справі № 953/3042/23 підлягають касаційному перегляду із зазначенням дати їх ухвалення, а також визначитися, яке судове рішення заявник просить ухвалити за результатами розгляду його касаційної скарги.

Також, пунктом першим частини четвертої статті 392 ЦПК України визначено, що до касаційної скарги додаються: копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Касаційна скарга ДП «Харківська лісова Науково-дослідна станція» подана в електронній формі через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», однак доказів направлення касаційної скарги всім учасникам справи суду не надано. Зокрема, заявником до касаційної скарги не додано доказів надсилання її копії та копій доданих матеріалів відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Неусунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу державного підприємства «Харківська лісова Науково-дослідна станція» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 січня 2025 року та постанову Харківського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 30 січня 2026 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников