Справа № 386/1190/25
Провадження № 2/386/1084/25
РІШЕННЯ

Іменем України

15 січня 2026 року

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Червоненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Онуфрак В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі. Голованівськ Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Представник позивача за довіреністю Тараненко А.І. звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 24.02.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір №784972550 за умовами якого остання отримала кредит в сумі 6 000, 00 грн. на 30 днів. Зазначає, що відповідачкою порушено зобов`язання щодо повернення позики та відсотків за користування нею, а тому, враховуючи, що право вимоги з цим договором було передано від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс», яке у подальшому передало передало право вимоги до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а останнє право вимоги передало до ТОВ «Юніт Капітал», просить стягнути з відповідачки борг в загальному розмірі 23 553, 00 грн., з яких 6 000, 00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 17 553, 00 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, а також судові витрати по оплаті судового збору та витрати на правову допомогу.

В судове засідання представник ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу у відсутність представника позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відзив на позов не подавала.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідачки на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

У відповідності до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтями 1048 та 1049 ЦК України визначено що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової кошти вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові .

Зі змісту ч. 1 ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що 24.02.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №784972550, за умовами якого відповідачці надано кредит у суму 6 000, 00 грн. на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 156,95 % річних, тобто 0,43 % щоденно за користування кредитом (25,80 грн. день).

Договір укладено в електронному вигляді та підписано відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV78М5Т, що відповідає зазначеним вище вимогам чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" переказало кошти ОСОБА_1 згідно платіжного доручення від 24.02.2021 року в сумі 6 000, 00 грн. на рахунок НОМЕР_1 .

Також факт перерахування коштів відповідачці підтверджується довідкою № 784972550/18042025/Э від 18.04.2025, виданою директором Сергієм СІНЧЕНКО про те , що 24.02.2021 року о 16:10 год. перераховано 6 000, 00 грн. на картку 5168-74хх-хххх-4826.

Також, факт надання відповідачці кредиту в сумі 6 000, 00 грн. підтверджено випискою за договором №б/н за період 24.02.2021 року - 01.03.2021 року АТ КБ «Приват банк» про зарахування 6 000, 00 грн. 24.02.2021 року, наданою на виконання ухвали суду про витребування доказів.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ОСОБА_1 здійснювалося нарахування по 01.06.2021 року, її заборгованість складає 16 239, 00 грн..

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019 року.

В подальшому сторони погодили продовжити строк дії договору рядом додаткових угод до 31.12.2024 року, а саме 28.11.2019 року ТОВ « Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 року між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31.12.2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та № 28/1118-01.

31.12.2021 року сторони договору факторингу уклади додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року.

31.12.2022 року сторони договору факторингу уклади додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року.

31.12.2023 року сторони договору факторингу уклади додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року.

Предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

Позивач стверджує, що відповідно до реєстру прав вимоги № 136 від 01.06.2021 року за №647 Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 784972550 від 24.02.2021 року в сумі 16 377, 00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», ОСОБА_1 здійснювалося нарахування з 01.06.2021 року по 31.08.2023 року, тому остання має заборгованість у сумі 23 553, 00 грн.

05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, а також додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року від 03.08.2021 року, яким продовжено строк дії договору факторингу до 31.12.2022 року та додаткову угоду № 3 до договору факторингу №3 до договору факторингу№05/0820-01 від 05.08.2020 року від 30.12.2022 року, яким продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно.

Відповідно до реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 року за №19 Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 784972550 від 24.02.2021 року в сумі 23 553, 00 грн.

04.06.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 року за № 3634 Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 784972550 від 24.02.2021 року в сумі 23 553, 00 грн.

Відповідно до виписки з особового рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором № 784972550 від 24.02.2021 року за період з 04.06.2025 року по 25.06.2025 року, остання має заборгованість перед ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» станом на 25.06.2025 року в сумі 23 553, 00 грн.

Разом із цим, відповідно дорозрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість відповідачки складає 17 226, 00 грн., з яких: 6 000, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 226, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Як зазначалось вище сторонами кредитного договору №784972550 від 24.02.2021 року було узгоджено строк кредитування на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 156,95 % річних, тобто 0,43 % щоденно за користування кредитом (25,80 грн. день).

Разом із цим, надані суду розрахунки свідчать, що відсотки на суму позики нараховувались відповідачці поза межами узгодженого сторонами строку кредитування - 30 днів, що суперечить як умовам узятих на себе сторонами зобов`язань, так і ст. 526 ЦК України.

Відповідно до правової позиці Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання.

Таким чином сума до стягнення в частині основного боргу та процентів складає 6774, 00 грн. (6000 основний борг + 774 проценти). Саме такий розмір заборгованості на переконання суду відповідає закону та існуючій домовленості сторін.

Доказів погашення указаної заборгованості суду не надано, а тому позовні вимоги в цій частині і у такому розмірі слід задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 696, 68 грн. (2422,40 х 28,76%).

Крім того, позивачем понесені витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 7 000, 00 грн., на підтвердження яких позивачем до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 року, протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 року, додаткову угоду № 6 до договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 року з адвокатським бюро «Тараненко та партнери», акт прийому передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 року) від 25.06.2025 року.

Судові витрати на професійну правничу допомогу суд розподіляє за правилами ч.2 ст.141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та стягує з відповідачки 2013 грн. (7000*28,76%).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 23, 81, 83, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 784972550 від 24.02.2021 року у розмірі 6774, 00 грн..

В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ»до ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» 696, 68 грн. судового збору та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у сумі 2013, 00 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д. В. Червоненко