РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар судового засідання Царенко Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу у порядку загального провадження за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «АРКС» про захист прав споживачів,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» в особі Херсонської дирекції ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (із 20.06.2019 року змінено назву на ПрАТ «Страхова компанія «АРКС») про захист прав споживачів в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 152118,67 грн. Крім того представником позивача 05.01.2026 року подано клопотання про стягнення понесених судових витрат, в якому представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 55196,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19.07.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №45580абяа, яким було застраховано транспортний засіб HYUNDAI GENESIS реєстраційний номер НОМЕР_1 . 20.11.2016 року вищевказаний транспортний засіб було пошкоджено, про що були сповіщені правоохоронні органи та відповідач. Повідомлення було зареєстровано відповідачем за номером 1.003.16.0018386. Відповідно до умов договору страхування №45580абяа від 19.07.2016 року відповідачу був наданий для огляду пошкоджений транспортний засіб HYUNDAI GENESIS реєстраційний номер НОМЕР_2 . Огляд проводився за вимогою відповідача на станції технічного огляду ТТЦ ЕВРОПА за адресою: місто Херсон, вул. Ілліча, 30. Внаслідок огляду відповідачем було отримано рахунок від станції технічного огляду ТЦ ЕВРОПА, а транспортний засіб був евакуйований для зберігання на приватній садибі. Через декілька днів відповідачу знадобився повторний огляд транспортного засобу, який вже був проведений за адресою: місто Херсон, вул. Перекопська, 166. Для забезпечення фіксації розміру спричиненого збитку внаслідок пошкодження, рекомендованим листом 380 (отримано відповідачем 21.12.2016 року) на адресу відповідача було направлено повідомлення про огляд 28.12.2016 року о 14:00 суб`єктом оціночної діяльності транспортного засобу HYUNDAI GENESIS реєстраційний номер НОМЕР_3 за адресою: місто Херсон, вул. Перекопська, 166. Проте представник відповідача на огляд не з`явився. 09.02.2017 року відповідачем було отримано рекомендованого листа 471 від 06.02.2017 року із звітом товарознавчого дослідження №Bэ-575 (серія 486209), відповідно якому вартість заподіяної шкоди дорівнює 232652,52 гривень. 10.02.2017 року транспортний засіб HYUNDAI GENESIS реєстраційний номер ВТ7091AX було повністю відновлено, про що було сповіщено відповідача. 11.02.2017 року транспортний засіб HYUNDAI GENESIS реєстраційний номер ВТ7091AX було оглянуто в Херсонському відділенні відповідача. 02.06.2017 року повторно транспортний засіб HYUNDAI GENESIS реєстраційний номер ВТ7091AX було оглянуто в Херсонському відділенні відповідача. 19.08.2017 року позивачем отримано страхове відшкодування в розмірі 80533,85 грн. 23.08.2017 року позивачем на адресу відповідача направлена претензія з вимогою про проведення доплати страхового відшкодування. Позивач зазначає, що відповідачем не в повному обсязі сплачене страхове відшкодування, на підставі чого змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою від 19.10.2017 року відкрито провадження по справі.

23.02.2018 року представником відповідача надано відзив на позов згідно якого просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до розпорядження Херсонського міського суду Херсонської області №01-09/401/19 від 04.02.2019 року суддя Хайдарова І.О. не може продовжувати розгляд справи у зв`язку з закінченням терміну повноважень.

04.02.2019 року судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішину Ю.М. повторно автоматизовано розподілено дану справу.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області (суддя Єпішин Ю.М.) від 13.02.2019 року справу прийнято до провадження за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

16.04.2019 року, 22.04.2019 року представником відповідача надано відзиви на позов згідно яких просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

03.02.2020 року позивачем надано пояснення на відзив від 16.04.2019 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області (суддя Єпішин Ю.М.) від 16.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області.

Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 року «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року.

Після відновлення роботи суду, та проведення інвентаризації, розгляд справи продовжено.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява в якій він просить розглянути справу без участі позивача та його представника. Позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні. Окрім того просив взяти до уваги клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з приписами ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до норми ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

За вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (із 20.06.2019 року змінено назву на ПрАТ «Страхова компанія «АРКС») 19.07.2016 року був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №45580а6яа, відповідно до якого, ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» застрахувала майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу автомобіля «Hyundai Genesis», державний номер НОМЕР_1 .

20.11.2016 року з транспортним засобом «Hyundai Genesis», державний номер НОМЕР_1 , сталася страхова подія, внаслідок якої автомобіль отримав механічні пошкодження.

Умовами п. 25.1. Договору добровільного страхування наземного транспорту №45580а6яа від 19.07.2016 року визначено, що за умовами цього Договору Страховик бере на себе зобов`язання компенсувати Страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання певних подій за страховими ризиками, що наведені у п. 25.2 цього Договору, які носять ознаки ймовірності та випадковості, а також зобов`язується компенсувати понесені Страхувальником додаткові витрати згідно з п. 34.1 та п. 34.2 Договору в результаті настання страхового випадку.

Відповідно до п. 29.12 зазначеного договору, при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (Кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається Страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО на підставі рахунків з СТО (згідно з умовами п. 29.13 даного договору). В окремих випадках розмір збитків може визначатися на підставі автотоварознавчої експертизи або безпосередньо Страховиком чи уповноваженою ним особою (аварійним комісаром). Вартість частин та деталей береться в розрахунок кошторису збитків за умови що вони шляхом ремонту не можуть бути приведені в стан, придатний для подальшого використання або витрати на такий ремонт перевищують витрати по їх заміні на нові.

Відповідно до п. 29.13 Договору визначено, що при пошкодженні Т3 розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в Кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої в розділі 10 Договору франшизи по відповідному ризику. При цьому розмір збитків визначається з урахуванням наведених нижче і зазначених у розділі 15 Договору умов «На базі СТО за вибором Страховика» (п. 15.1 Договору) - при розрахунку розміру страхового відшкодування в кошторис збитків включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, матеріалів та ремонтних робіт, що визначається виключно виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО за вибором Страховика. При цьому, якщо період часу з 01 січня року випуску ТЗ, вказаного в свідоцтві про реєстрацію ТЗ (тимчасовому реєстраційному талоні), до дати настання страхового випадку не перевищує 48 (сорок вісім) місяців, то відновлювальний ремонт такого ТЗ здійснюється на базі авторизованої СТО, обраної Страховиком. Страховик гарантує якість ремонту на вибраній ним СТО, а саме: зобов`язується за обґрунтованими претензіями Страхувальника відшкодувати витрати, пов`язані з усуненням дефектів внаслідок неякісного ремонту, здійсненого в межах суми виплаченого страхового відшкодування (п. 29.13.1 Договору).

Згідно з Актом огляду ТЗ від 24.11.2016 року складеного представником Страховика, автомобіль «Hyundai Genesis», державний номер НОМЕР_1 , з метою складання кошторису збитків та у відповідності до вимог п. 29.13 Договору, було направлено на СТО ФОП ОСОБА_2 .

Згідно рахунку - фактури № СК-0001657 від 24.11.2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Genesis», державний номер НОМЕР_1 становить 172 523,76 грн.

07.12.2016 року та повторно 30.12.2016 відповідачем направлено позивачу лист з вимогою надати забезпечений транспортний засіб для огляду та дефектування та проведення відновлювального ремонту в умовах авторизованої СТО на ТОВ «Автопланета Плюс».

Листом від 06.03.2017 року № 2530/12ЦВ позивача повідомлено про порядок виплати страхового відшкодування, а у разі незгоди надати автомобіль на повторний огляд.

13.03.2017 року позивачем у відповідь на лист відповідача від 06.03.2017 року надано реквізити для виплати страхового відшкодування по страховому випадку № 1.003.16.0018386.

Листом від 27.03.2017 року позивачу ОСОБА_1 повідомлено про неможливість перерахування коштів за вказаними реквізитами, оскільки у листі зазначено особистий розрахунковий рахунок позивача а не реквізити СТО, що визначено пунктом 29.17 Договору добровільного страхування наземного транспорту №45580а6яа від 19.07.2016 року.

26.04.2017 року відповідачем направлено позивачу запит № 4738/12/ЦВ щодо того, чи проводився відновлювальний ремонт автомобіля «Hyundai Genesis», державний номер НОМЕР_1 , який пошкоджений внаслідок події яка сталася 21.11.2016 року.

26.04.2017 року відповідачем направлено запит позивачу щодо відновлення автомобіля, у відповідь на яке отримано Акт виконаних робіт № C-00594-К від 10.02.2017 року виданого ТОВ «Спецавтотехніка Центр» (адреса м. Одеса, пл. Катериненська, 5), відповідно до якого 10.02.2017 року TOB «Спецавтотехніка Центр» видано позивачу відновлений автомобіль «Hyundai Genesis», державний номер НОМЕР_1 . 07.07.2017 року позивачу надано квитанцію за оплату вказаного ремонту у розмірі 289 796,00 грн.

02.08.2017 року експертом, на підставі АО СК «АХА-Страхування», складено протокол огляду транспортного засобу «Hyundai Genesis», державний номер НОМЕР_1 .

За результатами огляду транспортного засобу, ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» було складено страховий акт №АХА2224363 від 18.08.2017 року та розрахунок суми страхового відшкодування до нього на підставі калькуляції №1.003.16.0018386, вартість відновлювального ремонту застрахованого об`єкту транспортного засобу «Hyundai Genesis», державний номер НОМЕР_1 , становить 80533,85 грн.

Згідно платіжного доручення №363 149 від 19.08.2017 року АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» перераховано страхове відшкодування у розмірі 80533,85 грн. згідно акту №АХА2224363 ОСОБА_1 .

Постановою господарського суду Одеської області від 18.12.2013 року, справа № 916/2044/13, визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦАВТОТЕХНІКА ЦЕНТР» (65026, м.Одеса, пл. Катерининська, буд. 5, ). Відкрито відносно вказаного товариства ліквідаційну справу, ліквідатором призначено арбітражну керуючу Колмикову Тетяну Олександрівну.

Згідно відповіді арбітражного керуючого Колмикової Т.О. від 17.11.2017 року №01-21/521, 04.05.2018 року № 01-21/171 на адвокатський запит представника відповідача, господарська діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦАВТОТЕХНІКА ЦЕНТР» припинилась 18.12.2013 року. Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦАВТОТЕХНІКА ЦЕНТР» в особі ліквідатора Колмикової Т.О. не здійснювало ремонт автомобіля «Hyundai Genesis», державний номер НОМЕР_1 . На розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦАВТОТЕХНІКА ЦЕНТР» грошові кошти в сумі 289796,00 за ремонт автомобіля згідно рахунку № С-00001362 від 10.02.2017 від ОСОБА_1 не надходили.

Страховим актом ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» №1.003.16.0018386 від 04.10.2017 року прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п.30.5.3., 30.5.4., 30.5.6, 30.5.7, та скасовано рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 80533,85 грн. (страховий акт №АХА2224363 від 18.08.2017 року.

Представник ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» у серпні 2018 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 80533,85 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11.08.2020 року, справа № 766/16446/18, у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування відмовлено.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 25.02.2021 року, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», яке є правонаступником Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» залишено без задоволення. Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11.08.2020 року залишено без змін.

Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Також, ч.ч. 4, 5 ст.82 ЦПК передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, про те можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Сума виплаченої страхової виплати ОСОБА_1 в розмірі 80533,85 грн., виплачена на підставі страхового акту та калькуляції № 1.003.16.0018386 у відповідності до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу, відповідачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС», яке є правонаступником Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» не доведено факту, що розрахунок страхового відшкодування та його виплата були здійснені на підставі акту виконаних робіт від 10.07.2017 року та квитанції про оплату від 10.02.2017 року, виконаних ТОВ «Спецавтотехніка Центр».

Дані обставини встановлені рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11.08.2020 року у справі № 766/16466/18, яке набрало законної сили та відповідно до ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Наведені обставини беззаперечно свідчать про наявність у страховика зобов`язання з виплати страхового відшкодування.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на наявність кримінального провадження № 0004653 за ч. 3 ст. 190 КК України, оскільки, відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, лише вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи. Сама лише наявність порушеного кримінального провадження або повідомлення особі про підозру, за відсутності остаточного судового рішення (вироку), не є преюдиційним фактом та не може бути підставою для звільнення від доказування або спростування презумпції правомірності правочину.

Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхуванням є вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком має бути детально зазначено у договорі страхування.

Положення статей 11, 525, 526, 629 ЦК України дають підстави для висновку, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання умов якого не допускається.

З урахуванням змісту статті 979 ЦК України та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Положеннями ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування» та ч. 1 ст. 991 ЦК України визначено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямованих на настання страхового випадку; вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; інших випадків, передбачених законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства..

Таким чином, при настанні страхового випадку, страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є таким випадком.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», де роз`яснено, що з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Сукупність наданих доказів підтверджує право страхувальника на отримання страхового відшкодування та відповідний обов`язок страховика.

Наданий позивачем висновок експертного автотоварознавчого дослідження № ВЭ-575 складений 10.01.2017 року, не можна взяти до уваги, оскільки відповідно до зазначених у розділі 15 Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» від 19.07.2016 року укладеного між позивачем та відповідачем умов «На базі СТО за вибором Страховика» (п. 15.1 Договору) - при розрахунку розміру страхового відшкодування в кошторис збитків включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, матеріалів та ремонтних робіт, що визначається виключно виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО за вибором Страховика.

Згідно з Актом огляду ТЗ від 24.11.2016 року складеного представником Страховика, автомобіль «Hyundai Genesis», державний номер НОМЕР_1 , з метою складання кошторису збитків та у відповідності до вимог п. 29.13 Договору, було направлено на СТО ФОП ОСОБА_2 .

Згідно рахунку - фактури № СК-0001657 від 24.11.2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Genesis», державний номер НОМЕР_1 становить 172 523,76 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає страхове відшкодування у розмірі 91989,91 грн. (172523,76 грн. 80533,85 грн.=).

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності з п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положення, закріпленого в ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову про захист прав споживачів до суду, ураховуючи задоволення позову, з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 919,90 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 55196,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами частин першої, другої, четвертої, п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача подав до суду копію договору про надання правової допомоги від 02.02.2017 року, ордер серії АО № 1007641, копії квитанцій про оплату правничої (правової) допомоги від ОСОБА_1 по договору від 02.02.2017 року на загальну суму 55196,00 грн; акт приймання виконаних робіт від 05.01.2026 року по договору надання правничої (правової) допомоги.

Клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню, оскільки обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається виключно на сторону, яка заявляє таке клопотання. Відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що заявлений розмір витрат є завищеним. Клопотання ґрунтується лише на суб`єктивній оцінці відповідача та не містить конкретних зауважень щодо того, які саме послуги адвоката були зайвими або не надавалися фактично.

Заявлений представником позивача розмір витрат є співмірним із складністю справи, обсягом підготовлених процесуальних документів та значним часом, витраченим на опрацювання великого масиву доказів. Зменшення суми призведе до порушення права позивача на повне відшкодування витрат, понесених у зв`язку із захистом своїх прав, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 55196,00 грн., на відшкодування понесених витрат на правову допомогу, що відповідає критерію розумності, справедливості та пропорційності витрат.

Повний текст рішення складено 19.01.2026 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 19, 76-82, 141, 258-265, 268, 293, 294 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «АРКС» про захист прав споживачів - задовольнити частково.

Стягнути Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «АРКС» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 91989 (дев`яносто одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 91 (дев`яносто одна) копійка.

Стягнути Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «АРКС» на користь держави судовий збір у розмірі 919 (дев`ятсот дев`ятнадцять) гривень 90 (дев`яносто) копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «АРКС» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 55196 (п`ятдесят п`ять тисяч сто дев`яносто шість) гривень 00 (нуль) копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», , юридична адреса: м.Київ, вул. Іллінська, 8.

Суддя: Ю.М.Єпішин