УХВАЛА

16 січня 2026 року

м. Київ

справа № 705/2159/19

провадження № 61-16523ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Сердюка В. В.

розглянув заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід суддів Ситнік Олени Миколаївни, Карпенко Світлани Олексіївни, Сердюка Валентина Васильовича від розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 30 червня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 26 листопада 2025 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Паливоди Олени Петрівни та

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2025 року (вх. № 39557/0/220-25 від 30 грудня 2025 року) на електронну адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 30 червня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 26 листопада 2025 року в справі № 705/2159/19.

30 грудня 2025 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи визначено склад колегії суддів: Ступак О. В. (суддя-доповідач), судді: Осіян О. М., Сакара Н. Ю.

05 січня 2026 року розпорядженням заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівником секретаріату Касаційного цивільного суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з перебуванням суддів Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. у відпустці.

05 січня 2026 року здійснено заміну суддів і визначено склад суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Синельников Є. В., Шипович В. В.

05 січня 2026 року ухвалою Верховного Суду заяви про самовідвід суддів

Ступак О. В., Синельникова Є. В. та Шиповича В. В. задоволено. Відведено суддів Ступак О. В., Синельникова Є. В. та Шиповича В. В. від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 30 червня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 26 листопада 2025 року в справі № 705/2159/19 за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Паливоди О. П. Справу передано на повторний автоматизований розподіл.

06 січня 2026 року розпорядженням заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівником секретаріату Касаційного цивільного суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з постановленням Верховним Судом 05 січня 2026 року ухвали про самовідвід суддів суддів

Ступак О. В., Синельникова Є. В. та Шиповича В. В.

06 січня 2026 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи визначено склад колегії суддів в справі № 705/2159/19 (провадження № 61-16523ск25): Ситнік О. М. (суддя-доповідач), судді: Карпенко С. О.,

Сердюк В. В.

07 січня 2026 року касаційне провадження № 61-16523ск25 передано судді-доповідачу Ситнік О. М.

08 січня 2026 року до Верховного Суду надійшла заява представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Верховного Суду в складі: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Сердюк В. В.

Заяву мотивовано тим, що дії судді Сердюка В. В. свідчать про поведінку, яка підриває авторитет правосуддя, зокрема недотримання ним норм суддівської етики; вказує про його змову з хабарником-мільйонером В. Кокодзеєм, який є, на її думку, замовником у справі. Суддя Карпенко С. О. втретє входить до складу колегії для розгляду цивільної справи № 705/2159/19 і така її активність свідчить про порушення, на її думку, встановленого порядку розподілу судових справ; передача даної справи складу суддів відбулася з грубим порушенням законодавства щодо автоматизованого розподілу справи.

З метою забезпечення всебічного та об`єктивного розгляду заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід суддів суддею-доповідачем

Ситнік О. М. подано службову записку про проведення перевірки дотримання вимог законодавства під час автоматизованого розподілу цивільної справи

№ 705/2159/19 (касаційне провадження № 61-16523ск25) між суддями Верховного Суду в Касаційному цивільному суді: Ситнік О. М. (суддя-доповідач),

Карпенко С. О., Сердюком В. В., а саме щодо можливого незаконного втручання в роботу Автоматизованої системи документообігу суду Верховного Суду

(далі - АСДС) під час здійснення автоматизованого розподілу матеріалів судового провадження № 61-16523ск25.

Розглянувши заяву про відвід суддів, Верховний Суд висновує про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до статті 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) в справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є в цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до Висновку щодо дотримання вимог законодавства під час автоматизованого розподілу судових справ між суддями у Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду від 15 січня 2026 року, комісія, провівши перевірку, зазначила про таке.

Згідно з пунктом 344 Інструкції з діловодства Верховного Суду, затвердженої наказом керівника Апарату Верховного Суду від 31 грудня 2021 року (зі змінами) (далі - Інструкція з діловодства), відповідальний працівник здійснив первинне опрацювання зазначеного документа та відповідно до пункту 350 Інструкції з діловодства, касаційну скаргу було зареєстровано в АСДС за

вх. № 39557/0/220-25 від 30 грудня 2025 року. Відповідальним працівником відділу в АСДС було створено картку касаційного провадження № 61 -16523ск25.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями

30 грудня 2025 року в провадженні № 61-16523ск25 було визначено колегію у складі: суддя-доповідач Ступак О. В., судді, які входять до складу колегії:

Осіян О. М., Сакара Н. Ю.

05 січня 2026 року за розпорядженням виконуючої обов`язки заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду Андросюк І. В. призначено повторний автоматизований розподіл у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Сакари Н. Ю. та Осіяна О. М., на підставі службової записки судді Ступак О. В., та відповідно до підпункту 2.3.22 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11 листопада 2024 року № 39 (далі - Положення), пункту 3.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Верховному Суді, затверджених постановою Пленуму Верховного Суду від 21 березня

2025 року № 7 (далі - Засади) здійснено повторний автоматизований розподіл у зазначеному касаційному провадженні. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, які входять до складу колегії визначено суддів: Синельникова Є. В., Шиповича В. В.

06 січня 2026 року Верховним Судом постановлено ухвалу, якою заяви про самовідвід суддів Ступак О. В., Синельникова Є. В. та Шиповича В. В. задоволено та відведено суддів від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 30 червня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 26 листопада 2025 року в справі № 705/2159/19 (4-с/710/9/25) за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Паливоди О. П. Касаційну скаргу передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

06 січня 2026 року розпорядженням виконуючої обов`язки заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду Андросюк І. В. призначено повторний автоматизований розподіл у касаційному провадженні

№ 61-16523ск25.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової

№ 705/2159/19 (4-С/710/9/25) провадження 61-16523ск25 визначено колегію у складі: суддя-доповідач Ситнік О. М. судді, які входять до складу колегії

Карпенко С. О., Сердюк В. В.

У підпункті 2.3.7 пункту 2.3 Положення обрання судді за випадковим числом здійснюється відповідно до коефіцієнта навантаження судді на момент автоматизованого розподілу. Суддею-доповідачем обрано Ситнік О. М., оскільки відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у неї був найменший коефіцієнт навантаження на момент автоматизованого розподілу.

Відповідно до підпункту 2.3.21 пункту 2.3 Положення, пункту 2.3 Засад після визначення суддя-доповідача система визначає інших суддів з числа постійно діючої колегії суддів, визначеної зборами суддів, до якої входить суддя-доповідач. У разі неможливості визначити необхідну кількість суддів із числа постійної колегії суддів, система визначає суддів, яких не вистачає, з числа резервних суддів цієї колегії. У зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Ігнатенка В. М.,

Фаловської І. М., які є членами постійно діючої колегії суддів, визначеної зборами суддів, до якої входить Ситнік О. М., АСДС було обрано резервних суддів для постійної колегії: Карпенко С. О., Сердюк В. В.

За результатами службової перевірки комісія не встановила порушень під час автоматизованого розподілу справи № 705/2159/19 (4-с/710/9/25) (касаційне провадження № 61-16523ск25) між суддями Верховного Суду в Касаційному цивільному суді.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право при визначенні його цивільних прав і обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Як зазначає ЄСПЛ, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Згідно із Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим постановлення об`єктивного рішення у справі або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях ЄСПЛ, для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу (рішення у справі Ferrantelli et Santangelo).

Також у своєму рішенні «Газета «Україна-центр» проти України» ЄСПЛ наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, допоки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію потрібно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (§§ 28-32).

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить, що підставами для відводу судді є існування суб`єктивного або об`єктивного критеріїв, за умови доведення існування яких можна стверджувати про обґрунтованість сумнівів у безсторонності судді.

Верховний Суд, оцінюючи, чи наявні підстави для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує, що не встановлено будь-яких підстав стверджувати, що судді Ситнік О. М., Карпенко С. О., Сердюк В. В. мають та виявляють особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Доказів протилежного заявницею не надано й судом не здобуто.

За об`єктивним критерієм Верховному Суду необхідно з`ясувати, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним у цьому є те, чи є побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими.

Доводи заяви про відвід суддів не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість суддів Верховного Суду Ситнік О. М., Карпенко С. О., Сердюка В. В., тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі в розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Суд оцінює обставини в справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Тому доводи заяви не можуть слугувати підставою для відводу суддів, оскільки не підтверджують наявність об`єктивних сумнівів у їх неупередженості та об`єктивності.

Отже, оскільки суд виснував про необґрунтованість заявленого

відводу суддям Верховного Суду Ситнік О. М., Карпенко С. О., Сердюка В. В. відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід суддів підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ :

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід суддів Ситнік Олени Миколаївни, Карпенко Світлани Олексіївни, Сердюка Валентина Васильовича від розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області

від 30 червня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду

від 26 листопада 2025 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Паливоди Олени Петрівни визнати необґрунтованою.

Заяву передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Судді Ситнік О. М.

Карпенко С. О.

Сердюк В. В.