Справа № 683/2891/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м.Старокостянтинів.

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Андрощука Є.М.

з участю секретаря Бадаєвої Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області із позовом до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, в якому просили: визнати право власності за ОСОБА_1 на 3/4 частки та за ОСОБА_2 на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову посилались на те, що домоволодіння по АДРЕСА_1 було побудоване у 1940 році. Згідно виписки з погосподарської книги від 16.09.2025 №439 житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи "колгоспний двір" і станом на 15.04.1991 року головою двору була ОСОБА_3 , членом двору був її син ОСОБА_1 . Оскільки, вказаний житловий будинок належить до суспільної групи - колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами його були ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , даний будинок є їх спільною власністю, кожен з яких мав рівну частку у цьому будинку - по 1/2 частці, однак вони право власності на будинок не зареєстрували і правовстановлюючий документ не отримали. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 і після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку домоволодіння, на яку вона мала право як член колгоспного двору і спадщину прийняли її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Таким чином ОСОБА_1 має право на 3/4 частку домоволодіння (1/2 частка на яку він має право як член колгоспного двору + 1/4 частка, на яку він має право в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 ) та ОСОБА_2 має право на 1/4 частку домоволодіння в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 . Позивачі вказують, що Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, на вказане домоволодіння по причині відсутності правостановлюючого документу на будинок та реєстрації права власності.

Позивач ОСОБА_1 звернувсь до суду заявою про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити, з вищенаведених підстав.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Віхерко Н.О. звернулась до суду заявою про розгляд справи у її та позивача відсутності, просила позов задовольнити, з вищенаведених підстав.

Представник відповідача звернувсь до суду заявою про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази у справі прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід права та обов`язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України),

Згідно ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Судом встановлено, що згідно даних довідки КП «Бюро технічної інвентаризації Старокостянтинівської міської ради» №3350 від 12.06.2025 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Згідно даних виписки з погосподарської книги за 1991-1995 роки №4 с.Йосипівка виконавчого комітету Староостропільської сільської ради від 16.09.2025 №439 житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи "колгоспний двір". Станом на 15.04.1991 року головою двору була ОСОБА_3 та членом двору був її син ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Оскільки житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи "колгоспний двір" і станом на 15 квітня 1991 року членами його були ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , тому даний будинок є їх спільною власністю, кожен з яких мав рівну частку у цьому будинку - по 1/2 частці.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 і після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку домоволодіння, на яку вона мала право як член колгоспного двору.

Встановлено, що позивачі є спадкоємцями першої черги, як діти спадкодавця і прийняли спадщину, звернувшись з відповідними завами до нотаріуса.

Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серія НОМЕР_1 від 16.09.2024»; даними свідоцтва про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 від 26.05.1973; паспортними даними ОСОБА_1 НОМЕР_3 від 26.08.2006; даними свідоцтва про народження ОСОБА_2 серія НОМЕР_4 від 15.02.1960; паспортними даними ОСОБА_2 НОМЕР_5 від 24.03.2001; даними заяви ОСОБА_1 до Старокостянтинівської держнотконтори про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_3 від 31.12.2024; даними заяви ОСОБА_2 до Старокостянтинівської держнотконтори про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_3 від 08.03.2025.

Разом з тим, як вбачається з відповідей на звернення завідуючої Старокостянтинівської держнотконтори Хмельницької області Заворотної Т.В. №1027/02-14 від 27.06.2025 та №1028/02-14 від 03.07.2025 позивачам відмовлено в оформленні їх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 через відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та слід визнати право власності за ОСОБА_1 на 3/4 (1/2 частка на яку він має право як член колгоспного двору + 1/4 частка, на яку він має право в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 ) частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 та визнати право власності за ОСОБА_2 на 1/4 частку, вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, на яку він має право в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-80, 89, 244-246, 293, 315, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати право власності за ОСОБА_1 на 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати право власності за ОСОБА_2 на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Староостропільська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області, адреса: 31146 с. Старий Остропіль Хмельницького району Хмельницької області, .

Повне судове рішення складено 20 січня 2026 року.

Суддя Є.М. Андрощук