Справа № 635/2323/21
Провадження № 2/635/16/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Савченка Д.М.,

секретар судового засідання Устіч О.Л.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Фінанс»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Фінанс» про захист прав споживача, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до ТОВ «Інвест Фінанс», в якому просить визнати кредитний договір №2, укладений між нею та відповідачем недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між нею та відповідачем укладено кредитний договір №2, ознайомившись зі змістом договору позивач вважає його недійсним. ТОВ «Інвест Фінанс» було надано фінансову послугу шляхом обрання форми укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи. Проте, позивачем не було підписано даний договір. Відповідачем не було повідомлено письмово позивачу всю необхідну інформацію щодо умов договору. Відповідач скористався тим, що позивачу, як позичальнику об?єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору і ОСОБА_1 була введена в оману при отриманні кредитних послуг, а відповідач, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не надав відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті. Крім того, п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов?язань за договором с несправедливими умовами, можуть бути визнані недійсними. У разі відсутності інформації про вартість додаткових та супутніх послуг третіх осіб, які є обов?язковими для отримання споживчого кредиту, для надання такої інформації враховуються вимоги законодавства про споживче кредитування щодо визначення вартості цих послуг відповідно до їх орієнтовної вартості». Однак працівниками ТОВ «Інвест Фінанс» було проігноровано дані вимоги законодавства та не було надано розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом, тобто витрат, які пов?язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту. У зв?язку з цим реально нарахований відсоток за користуванні кредитними коштами став значно більшим, за зазначений працівниками фінансової установи у розрахунку платежів.Відповідачем було введено позивача в оману на рахунок істотних умов договору, а зокрема на рахунок відсоткової ставки за користування кредитом та не було зазначено нічого на рахунок непомірно великої відсоткової ставки у випадку порушення зобов`язання. Також було повідомлено значно меншу ціну кредиту (відсотків) через що позивач погодилась на укладання зазначених договорів. Також при укладенні договору було порушено принцип рівності сторін, так як запропонувавши укласти договір на фактично відомих лише відповідачу умовах. Розмір нарахованих відсотків, за кредитним договором, укладеним між позивачем та відповідачем значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов?язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що 20.11.2019 р. ОСОБА_1 самостійно звернулася до ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» електронною заявкою, в якій просила надати їй кредит та зазначила його суму, строк тощо. Здійснивши акцептування оферти, 20.11.2019 р. ОСОБА_1 підтвердила, що впевнена з тому, що всі умови їй зрозумілі та вона чітко усвідомлює, які платежі, у якій сумі, у який термін та у якій валюті необхідно буде сплачувати, та шляхом підписання цієї заяви, вона засвідчила, що у належній та доступній формі була проінформована про всі умови і зобов?язується неухильно їх дотримуватись (копія пропозиції укласти електронний договір (оферта) додається). Отже, 20.11.2019 р. ОСОБА_1 було укладено з Товариством договір 2 про надання фінансового кредиту від на суму 1 900 грн. 00 коп. строком до 11.12.19 року, відповідно до п. 1.1. та п. 1.2. Договору. Відповідно до п. 3.1.1 Договору - нарахування процентів за користування кредитом здійснюється наступним чином : - 1.10 процентів на залишок суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту визначеного в п.1.2. цього Договору. Річна процентна ставка становить 401.5%. Станом на 01.02.2021 р. заборгованість Позивача перед Відповідачем складає 5217 грн 57 коп. Крім того, відповідно до інформаційний довідок N? 246, N? 247, N? 248, N? 249, N? 250, N? 251 від 21.04.2021 р., позивач здійснювала платежі за оскаржуваним договором, отже цілковито була згодна з його умовами, але згодом вирішила визнати договір недійсним. З моменту акцептування оферти на укладання договору позивачу був доступний її примірник договору та усі належні додатки. За весь час дії оскаржуваного договору Позивач не зверталася до Відповідача з вимоговою надати її примірник у паперовому вигляді.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02.04.2021 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17.08.2021 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 за N 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, територіальна підсудність справ Харківського районного суду Харківської області та визначена за Полтавським районним судом Полтавської області.

На підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 08 листопада 2023 р. дану справу передано до Харківського районного суду Харківської області для розгляду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 лютого 2024 р. справу прийнято до провадження судді Савченка Д.М.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.09.2024 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, в заявах розгляд справи просили провести без їх участі.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

20.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір №2.

Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позивальника, з використанням інформаційно-телекомунакаціних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором .

Позивач підтвердила, що впевнена з тому, що всі умови їй зрозумілі та вона чітко усвідомлює, які платежі, у якій сумі, у який термін та у якій валюті необхідно буде сплачувати, та шляхом підписання цієї заяви, вона засвідчила, що у належній та доступній формі була проінформована про всі умови і зобов?язується неухильно їх дотримуватись.

Предметом договору є надання фінансового кредиту на суму 1 900 грн. 00 коп. строком до 11.12.2019 року, відповідно до п. 1.1. та п. 1.2. Договору.

Відповідно до п. 3.1.1 Договору - нарахування процентів за користування кредитом здійснюється наступним чином :

- 1.10 процентів на залишок суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту визначеного в п.1.2. цього Договору.

Річна відсоткова ставка становить 401.5%.

Станом на 01.02.2021 р. відповідачем обраховано заборгованість Позивача перед Відповідачем в сумі 5217 грн 57 коп. , позивач здійснювала платежі за оскаржуваним договором.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про відмову задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 20 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТ ФІНАНС" та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №2.

Відповідно до п. 1.1., 1.2 кредитного договору, за цим договором Товариство зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 1900 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним відповідно до умов цього Договору та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором.

Зі змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що кредит надається позичальнику виключно за допомогою веб-сайту Кредитора (https://cashberry.com.ua/).

Так, Відповідно до пункту 9.1 договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позивальника, з використанням інформаційно-телекомунакаціних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором .

Згідно з пунктом 9.2 договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту та Паспорт споживчого кредитування, що надано Позичальнику до укладення цього Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє. погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких, розміщений на сайті товариства https://cashberry.com.ua/.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦУ України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу . Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України Про електронну комерцію).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Стаття 11 Закону України Про захист прав споживачів встановила, що у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством.

Зі змісту оспорюваного кредитного договору убачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як встановлено в ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 230 ЦК України закріпила, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

В статті 11 Закону України Про захист прав споживачів також зазначено, що до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими: 1) для надання кредиту необхідно передати як забезпечення повну суму або частину суми кредиту чи використати її повністю або частково для покладення на депозит, або викупу цінних паперів, або інших фінансових інструментів, крім випадків, коли споживач одержує за таким депозитом, такими цінними паперами чи іншими фінансовими інструментами таку ж або більшу відсоткову ставку, як і ставка за його кредитом; 2) споживач зобов`язаний під час укладення договору укласти інший договір з кредитодавцем або третьою особою, визначеною кредитодавцем, крім випадків, коли укладення такого договору вимагається законодавством та/або коли витрати за таким договором прямо передбачені у складі сукупної вартості кредиту для споживача; 3) передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки; 4) встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки.

Стаття 19 Закону встановлює, що нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Оскільки в ході розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність умов спірного кредитного договору вимогам законодавства та про несправедливість його умов, так як доводи позивача про ненадання повної інформації щодо умов та настання ризиків при укладенні договору та нечесну підприємницьку практику ґрунтуються виключно на його поясненнях і спростовуються самим змістом договору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання спірного договору недійсним з підстав, передбачених ст.ст. 203, 215, 230 ЦК України та ст.ст. 11, 18, 19 Закону України Про захист прав споживачів.

Доводи позивача про те, що спірний кредитний договір було укладено з порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів» , так як перед його укладенням, всупереч частині 2 статті 11, позичальнику не було повідомлено в письмовому вигляді про кредитні умови, суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Так, в пункті 9.4 договору, прямо зазначено, що позичальник підтверджує, що отримав від кредитодавця до укладення цього договору інформацію, зазначену в Законі України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, та в Законі України Про споживче кредитування; повідомлений про свої права згідно Закону України Про захист персональних даних; інформація надана кредитором з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання; надав згоду на передачу кредитору своїх персональних даних та їх обробку з метою оцінки фінансового стану позичальника та його спроможності виконати зобов`язання за цим договором та інше.

Позовна заява та матеріали справи не містять інформації щодо звернення ОСОБА_1 до ТОВ ФК «Інвест Фінанс» із заявами про надання додаткової інформації або роз`яснення певних положень договору, а також не скористався правом на відкликання згоди на укладення договору згідно з ч.3 ст.12 ЗУ «Про захист прав споживачів», відповідно до якого, споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин.

Позивач здійснивши акцептування оферти, підтвердив, що впевнений в тому, що всі умови зрозумілі та він чітко усвідомлює, які платежі, у якій сумі, у який термін та у якій валюті необхідно буде сплачувати, також засвідчує, що у належній та доступній формі був проінформований про всі умови і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію передбачає», що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ Фінансова компанія Інвест Фінанс перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що перед укладенням договору він не був ознайомлений з усією інформацією про умови кредитування, не надано всієї необхідної та достатньої інформації, як того вимагає ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів, оскільки, звернувшись до ТОВ Фінансова компанія «Інвест Фінанс» із заявкою на отримання кредиту та, підписавши договір із змісту якого вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування та на укладання саме такого договору ОСОБА_1 погодилась, засвідчивши той факт, що вона обізнана з правилами та підписавши за допомогою електронного підпису одноразовим індетифікатором.

Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача з моменту укладення договору відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснень причин. Проте, позивач не зверталася із заявою до відповідача про надання копії кредитного договору та правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів не скористалась.

В законодавстві визначаються різні поняття - як строк дії договору, так і строк (термін) виконання зобов`язання (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Як вбачається з умов кредитного договору, сторони встановили як строк дії договору - до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, кінцевий строк повернення кредиту так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів - починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту визначеного в п.1.1. цього договору.

Так, відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Інших переконливих та істотних доводів щодо несправедливості умов кредитного договору №2 від 20.11.2019 р., існування суттєвого дисбалансу між договірними правами і обов`язками сторін на шкоду споживачеві, позивачем не наведено.

Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання недійсним спірного кредитного договору.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Інвест Фінанс" про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі наявних у справі матеріалів, а також розподіл судових витрат між сторонами, правове регулювання якого міститься в положеннях ст.ст. 141, 142 ЦПК України.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 137, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовної заяви відмовлено, суд приходить до висновку, що відповідні судові витрати повинні бути покладені на позивача.

Однак, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Фінанс» про захист прав споживача-відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Фінанс», місцезнаходження: м. Київ, вул. Кловський спуск, буд. 7, к.103, .

Суддя Д.М. Савченко