К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року місто Київ

справа № 757/18015/25-ц

апеляційне провадження № 22-ц/824/3699/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Саліхова В.В.,

суддів: Євграфової Є.П., Шкоріної О.І.,

за участю секретаря судового засідання: Алієвої Д.У.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сидоренка Юрія Володимировича на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 25 вересня 2025 року, постановлену під головуванням судді Бусик О.Л., у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 6 липня 2005 року між ним та АКБ «Правекс-Банк» було укладено кредитний договір № 1978-014/05Р, відповідно до якого отримав кредит у розмірі 16 900 Євро.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором, ОСОБА_1 передав в заставу банку належний йому на праві власності автомобіль марки Skoda модель Oktavia.

Згодом банк звернув стягнення на заставне майно - автомобіль, який згідно з актом опису й арешту майна від 02.11.2006, складеним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Рябченко Н.А. при примусовому виконанні виконавчого напису № 3133, виданого 17.03.2006 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Правекс-Банк» боргу у розмірі 104 038,54 грн., був вилучений та переданий на відповідальне платне зберігання директору Лубенського відділення АКБ «Правекс-Банк» Заводському С.В.

4 серпня 2008 року Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист у справі № 6-443-1/07 на підставі рішення Незалежного третейського суду від 25 вересня 2006 року за заявою Акціонерного комерційного банку «Правекс-банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заборгованості за кредитним договором.

Вказаний виконавчий лист неодноразово пред`являвся стягувачем до виконання, проте заявнику про його видачу та пред`явлення до виконання стало відомо лише у 2021 року, у зв`язку з блокуванням його рахунків у АТ «Універсал Банк» та списанням грошових коштів на користь АКБ «Правекс-Банк».

31.05.2017 між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір про відступлення права вимоги № 2, за кредитним договором № 1978-014/05Р від 06.07.2005.

Крім того, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.09.2024 було замінено стягувача - ПАТ КБ «Правекс-Банк» його правонаступником - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчому листі № 6-443-1/07.

Вважає, що його зобов`язання перед ПАТ КБ «Правекс-Банк» припинилися у 2017 році, і банк не мав права пред`являти вказаний виконавчий лист до виконання ні у 2019 році, ні у 2021 році, оскільки вже не є стягувачем за цим виконавчим документом.

Станом на 16.09.2021 банк не мав права вимагати з нього повернення боргу, оскільки передав таке право ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» ще 31 травня 2017 року, тому кошти в загальні сумі 10 182,85 грн., стягнуті з нього 16 вересня 2021 року, отримані банком безпідставно і нібито підлягають стягненню з АТ «Правекс Банк» на користь ОСОБА_1 , тому просить виконавчий лист № 6-443-1/07, виданий 04.08.2008 Печерським районним судом м. Києва, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 25 вересня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа у справі № 6-443-1/07, виданого Печерським районним судом м. Києва 4 серпня 2008 року, таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Сидоренко Ю.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом не досліджено належним чином обставину щодо видачі виконавчого листа двічі з одного питання та де знаходиться дублікат виконавчого листа, не з'ясував, на чию користь були списані з рахунку заявника кошти, враховуючи позицію банку, який заперечував свою участь у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, відкритому 19 серпня 2021 року.

Посилається на те, що суд необгрунтовано вважав відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, встановивши, що виконавчий лист було видано двічі.

Вказує, що суд не врахував, що 31 травня 2017 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» уклало договір про відступлення права вимоги № 2 з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за кредитним договором № 1978-014/05Р від 6 липня 2005 року. Згідно зі ст. 512, 514 ЦК України, після відступлення права вимоги банк втратив статус стягувача. Отже, дії банку, який 29 липня 2021 року подав заяву про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2, є протиправними, оскільки він не мав права вимоги. Також, згідно зі ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становить три роки. ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»» після відступлення права вимоги у 2017 році не пред`являло виконавчий лист до виконання, що свідчить про пропуск строку.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Він Фінанс» - Романенко М.Е. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, посилаючись на те, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник Сидоренко Ю.В. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., пояснення заявника та його представника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для визнання виконавчого листа, виданого Печерським районним судом міста Києва, таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 06 липня 2005 року між Акціонерним комерційний банком «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1978-014/05Р, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 16 900 Євро.

06 липня 2005 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційний банком «Правекс-Банк» укладено договір застави транспортного засобу № 1978-014/05Р, згідно якого ОСОБА_1 передав в заставу банку належний йому на праві власності автомобіль марки Skoda, модель Oktavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

04 серпня 2008 року Печерський районний суд м. Києва видав виконавчий лист у справі № 6-443-1/07 на підставі рішення Незалежного третейського суду від 25 вересня 2006 року за заявою Акціонерного комерційного банку «Правекс-банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування заборгованості за кредитним договором, з останньої відмітки державного виконавця на якому вбачається, що «завершено п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року видано дублікат виконавчого листа відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 18.05.2007 у справі № 6-443-1/07 за заявою АКБ «Правекс-Банк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Незалежного третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» від 25.09.2006 у справі за позовом АКБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Поновлено ПАТ КБ «Правекс-Банк» строк для пред`явлення до виконання виконавчого документу за ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.05.2007.

31 травня 2017 року між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено Договір про відступлення права вимоги № 2, зокрема, за кредитним договором № 1978-014/05Р від 06.07.2005.

29 липня 2021 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернувся до Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 6-443-1/07, виданого 4 серпня 2008 року Печерським районним судом м. Києва.

19 серпня 2021 року постановою державного виконавця Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Самохвал Ю.С. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2.

19 серпня 2021 року постановою державного виконавця Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Самохвал Ю.С. у вказаному виконавчому провадження накладено арешт на кошти боржника.

20 серпня 2021 року постановою державного виконавця Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенсбькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Самохвал Ю.С. у вказаному виконавчому провадження накладено арешт на майно боржника.

20 серпня 2021 року постановою державного виконавця Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенсбькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Самохвал Ю.С. здійснено розшук майна боржника.

25 серпня 2022 року постановою державного виконавця Лубенського відділу державної виконавчої служби у Лубенсбькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Самохвал Ю.С. повернуто виконавчий документ стягувачу, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2024 року замінено стягувана - ПАТ КБ «ПРАВЕКС- БАНК» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому листі № 6-443-1/07 до відкриття виконавчого провадження з виконання рішення Незалежного Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Ліга юридичного захисту інтересів споживачів» від 25.09.2006 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПРАВЕКС-БАНК» заборгованість за кредитним договором № 1978-014/05Р від 06.07.2005.

Правовідносини, які виникли у даній справі на стадії виконання судового рішення, регламентовані положеннями розділу VI ЦПК України та нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обставини, за яких виконавче провадження підлягає закінченню.

Ці обставини, в залежності від достатніх для цього підстав, можна умовно поділити на дві групи: в одних випадках виконавець приймає таке рішення самостійно (п.п. 1, 3, 4, 6, 7 ч. 1 ст. 39 цього Закону), в інших - лише на підставі судового рішення (п.п. 2,5,10 даної норми).

Закінчення виконавчого провадження здійснюється постановою виконавця, а підстави закінчення встановлюються в залежності від об`єктивних обставин та не мають альтернативного характеру.

Однією із підстав закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Іншою підставою закінчення виконавчого провадження є визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (п. 5 ч. 1 ст. 39 вказаного Закону).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22.

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Відповідно до частини другої статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять відомостей щодо виконання боржником рішення суду й заявник не довів належними та допустимими доказами наявність передбачених положеннями статті 432 ЦПК України підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не досліджено належним чином обставину щодо видачі виконавчого листа двічі з одного питання та де знаходиться дублікат виконавчого листа, колегія суддів відхиляє, оскільки посилання заявника на видачу виконавчого листа двічі з одного питання грунтуються на неправильному тлумаченні понять дублікат виконавчого листа та оригінал. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу, тотожний за змістом та має силу первісного документа. В матеріалах справи відсутні докази видачі виконавчого листа двічі з одного питання.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд не з`ясував, на чию користь були списані з рахунку заявника кошти, колегія суддів зазначає, що як вбачається з квитанцій одержувачем коштів у розмірі 10 117,18 грн. та 65,67 грн. є Лубенський ВДВС Північно-Східного МУМЮ (м. Суми), а не як помилково вважає заявник, що кошти були отримані Банком.

Доводи апеляційної скарги про те, що дії Банку, який 29 липня 2021 року подав заяву про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2, є протиправними, оскільки він не мав права вимоги до боржника, та те, що виконавчий лист пред`явлено до виконання з пропуском строку колегія суддів відхиляє, оскільки вказані обставини не є предметом розгляду у даній справі та заявник не позбавлений права звернутися із скаргою на дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, якщо він вважає, що підстав для прийняття заяви про відкриття виконавчого провадження не було та стягувачем пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, на підставі належним чином оцінених доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Аргументи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не в повній мірі встановив дійсні обставини справи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки жодних додаткових обґрунтувань чи нових доказів, що не були подані до суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, ухвала суду першої інстанції постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сидоренка Юрія Володимировича - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 25 вересня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 16 січня 2026 року.

Головуючий:

Судді: