Справа № 930/2611/25
Провадження №2/930/270/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19.01.2026 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:

судді Богоніс Н.Я.,

за участю секретаря судового засідання Вакар Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Немирів Вінницької області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», за підписом директора Ґедзь Ольги Віталіївни, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» через свого представника Ґедзь Ольгу Віталіївну звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі позичальник або відповідач), у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 14.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі первісний кредитор) та ОСОБА_1 (надалі позичальник, відповідач) шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем було укладено договір позики №31779824 (далі Кредитний договір), за умовами якого Товариство надало Споживачу кредит в сумі 4000,00 грн. строком на 14 днів.

За користування кредитом відповідач мав сплачувати проценти за базовою процентною ставкою у розмірі 1,99 % в день.

21.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено договір факторингу № 2106 від 21.06.2021 року відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набуло право вимоги за кредитним договором №31779824 укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

03.04.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ»укладено договір факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року відповідно до якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ»набуло право вимоги за кредитним договором №31779824 укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

Згідно з розрахунком заборгованості відповідач частково вніс кошти на погашення заборгованості, зокрема 29.01.2021 року ним сплачено 6,00 грн., які зараховано в погашення заборгованості за відсотками.

На переконання позивача, відповідач не виконав свого зобов`язання по договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість станом на дату звернення до суду в розмірі 12272,40 гривень, з яких: 4000,00 гривень - сума заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 8272,40 гривень - сума заборгованості по відсотках.

Ухвалою суду від 04.11.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 01.12.2025 року.

У судові засідання призначені на 01.12.2025, 18.12.2025, 05.01.2026, 19.01.2026 учасники справи не з`явилися.

Представник позивача ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» Ткаченко Ю.О. надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи проводити без її участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання та не подав відзиву на позов.

Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до статті 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою «Заочний розгляд справи» ЦПК України.

Ураховуючи те, що відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, повторно не з`явився у судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, то керуючись ст. 280, 281 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд цієї справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно зі частиною другою статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 14.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі первісний кредитор) та ОСОБА_1 (надалі позичальник, відповідач) шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем було укладено Кредитний договір №31779824 (далі Кредитний договір), за умовами якого Товариство надало Споживачу кредит в сумі 4000,00 грн. строком на 14 днів.

За користування кредитом відповідач мав сплачувати проценти за базовою процентною ставкою у розмірі 1,99 % в день протягом всього строку користування позикою.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Нормою частини 2 статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частин третьої, шостої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Таким чином сторони уклали Договір позики №31779824 від 14.01.2021 (далі у тексті Кредитний договір).

У п. 1 укладеного договору Товариство надає Позичальнику кошти у кредит а Позичальник зобов`язується повернути кредит та проценти за користування кредитом.

Відповідно до Договору сума кредиту становить 4000,00 гривень, строк надання кредиту 14 днів з дати його надання.

За користування кредитом відповідач мав сплачувати проценти за базовою процентною ставкою у розмірі 1,99 % в день протягом всього строку користування позикою.

Відповідно до п.п.7.1-7.12 Правил надання коштів у позику, Позичальник має право подовжити строк користування Позикою (далі - Пролонгація). За подовження строку користування Позикою, Позичальник сплачує Товариству Проценти на умовах, обраних Позичальником для здійснення певного виду Пролонгації.

Умови Пролонгації вказуються в Особистому кабінеті Позичальника на Сайті. При цьому, розмір Процентів, що сплачує Позичальник для оформлення Пролонгації визначаються виходячи з процентної ставки, зазначеної у Договорі позики та кількості днів, на яку Позичальник бажає оформити Пролонгацію.

Товариство на власний розсуд може застосувати до певного виду Пролонгації програму лояльності та запропонувати Позичальнику знижену процентну ставку для оформлення Пролонгації. У будь-якому випадку, нарахування Процентів та їх перерахунок здійснюється на умовах, передбачених Договором позики та цими Правилами.

У Товариства може бути декілька видів Пролонгації. Товариство самостійно визначає, які види Пролонгації доступні Позичальнику. Основними видами Пролонгації є:

Пролонгація з оплатою Процентів у фіксованому розмірі за конкретний період часу (наприклад, з оплатою Процентів за подовження строку користування Позикою на 7/15/30 календарних днів);

Пролонгація з оплатою Процентів на певний строк, який розраховується пропорційно розміру сплачених Позичальником грошових коштів до розміру Процентів за один день користування Позикою, визначеного відповідно до Договору позики та цих Правил.

У разі, якщо Позичальник не сплатив Заборгованість в повному обсязі та/або не оформив Пролонгацію, вважається що Позичальник почав користуватися Позикою понадстроково.

Позичальник має право подовжити строк користування Позикою необмежену кількість разів.

При кожному подовженні строку користування Позикою, змінюється кінцева дата Строку Позики та кінцева дата строку (терміну) дії Договору позики на відповідну кількість календарних днів. Після кожного оформлення Пролонгації, на електронну адресу Позичальника, яку Позичальник зазначив як контактну при реєстрації на Сайті, Товариство відправляє повідомлення з інформацією про оформлену Позичальником Пролонгацію. Таке повідомлення містить інформацію, зокрема, щодо нового Строку Позики, кінцевої дати Строку позики, розміру Заборгованості до повернення Позичальником. Крім цього, інформація щодо нової кінцевої дати Строку Позики та розміру Заборгованості доступна Позичальнику в Особистому кабінеті.

Подовження строку користування Позикою є неможливим, якщо Товариство відступило право вимоги за Договором позики третій особі або звернулося до суду за примусовим стягненням заборгованості.

Позичальник погоджується, що при виконанні умов, встановлених Товариством для оформлення Пролонгації та продовження строку (терміну) дії Договору позики, таке оформлення та продовження відбувається автоматично та згода Позичальника проявляється у здійснені дій по внесенню грошових коштів на ім`я Товариства та без будь-якого додаткового документального оформлення.

У випадку, якщо Позичальник скористався своїм правом на дострокове повернення Позики в період дії Пролонгації, кошти, сплачені Позичальником для оформлення такої Пролонгації, не повертаються Позичальнику та не підлягають перерахунку, на що Позичальник дає свою безумовну та безвідкличну згоду.

У випадку, якщо Позичальник вносить в рахунок погашення Заборгованості за Договором позики суму грошових коштів, недостатню для повного погашення такої Заборгованості, але достатню для оформлення Пролонгації, ця сума направляється Товариством (на його розсуд) на таке подовження строку користування Позикою задля запобігання понадстрокового користування Позикою (її частиною). В такому випадку, строк подовження користування Позикою залежить від розміру внесених Позичальником грошових коштів та розраховується пропорційно розміру сплачених Позичальником грошових коштів до розміру Процентів за один день користування Позикою, визначеного відповідно до Договору позики та цих Правил. Інформація щодо нової кінцевої дати Строку Позики доступна Позичальнику в Особистому кабінеті.

У випадку, якщо після оформлення Пролонгації у Товариства залишається будь-яка частина грошових коштів, зазначений залишок направляється Товариством в рахунок погашення заборгованості Позичальника в черговості, передбаченій умовами Договору та цими Правилами.

На виконання умов Кредитного договору ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі первісний кредитор) надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 4000,00 гривень шляхом їх перерахування на банківську картку відповідача, яку той вказав при оформленні договору позики № 31779824. Як вбачається із листа ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» № КД-000056335/ТНПП від 03.10.2025 р., 14.01.2021 року успішно перераховано кошти в сумі 4000,00 грн. на картку НОМЕР_1 , платник ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», отримувач ОСОБА_2 , номер платежу 213а3450-с33f-4a73-8f5d-6a8b77574b53.

Відповідно до інформації, наданої до суду АТ «Ощадбанк» № 46/12-11/148174/2025 від 19.11.2025 року, в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) відкрито банківський рахунок, до якого емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 , та підтверджено зарахування на неї 14.01.2021 року коштів в сумі 4000,00 грн.

Отже, між сторонами на підставі укладеного Кредитного договору виникли кредитні правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, інших актів законодавства.

Суд також встановив, що у подальшому відповідач свої зобов`язання, взяті на себе за Кредитним договором належним чином не виконав, борг за кредитним договором не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за договором.

21.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» укладено договір факторингу № 2106 від 21.06.2021 року відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» набуло право вимоги за кредитним договором №31779824 укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

На підтвердження юридичного факту переходу права вимоги за Договором кредиту стосовно відповідача від позикодавця до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», позивачем надано копії сторінок Реєстру боржників до Договору факторингу № 2106 від 21.06.2021, підписаного Клієнтом та Фактором, Витяг з реєстру боржників, а також Актом звірки взаємних розрахунків за договором факторингу № 2106 від 21.06.2021.

У Витязі з реєстру боржників зазначено прізвище, ім`я, по батькові відповідача, його персональні дані, номер кредитного Договору, суму заборгованості за основною сумою боргу, тощо.

03.04.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ»укладено договір факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023 року відповідно до якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ»набуло право вимоги за кредитним договором №31779824 укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

На підтвердження юридичного факту переходу права вимоги за Договором кредиту стосовно відповідача від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», позивачем надано копії сторінок Реєстру боржників до Договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023, підписаного Клієнтом та Фактором, Витяг з реєстру боржників, а також Актом звірки взаємних розрахунків за договором факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023.

У Витязі з реєстру боржників зазначено прізвище, ім`я, по батькові відповідача, його персональні дані, номер кредитного Договору, суму заборгованості за основною сумою боргу, тощо.

ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» є юридичною особою з видами економічної діяльності: надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), фінансовий лізинг, інші види кредитування, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та фінансовою установою відповідно до Витягу із Державного реєстру фінансових установ.

Згідно з ч.1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За приписами ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

У ч. 1 ст. 1082 ЦК України вказано, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Окрім того, згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що до ТзОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики №31779824 від 14.01.2021.

Відповідачем ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів на спростування вказаних обставин, а також доказів погашення заборгованості первинному або новому кредитору.

Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 1054 ЦК України на позичальника покладено обов`язок повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Суд констатує, що у справі відсутні належні докази належного виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань.

За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості за кредитним договором, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача за договором позики №31779824 від 14.01.2021 суми заборгованості основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 4000,00 гривень.

Щодо стягнення заборгованості за процентами.

Позивач також ставить вимогу про стягнення з відповідача заборгованості по процентах, нарахованих на дату відступлення права вимоги, в сумі 8272,40 гривень.

Вирішуючи спір у частині стягнення простроченої заборгованості за процентами за Кредитним договором №31779824 від 14.01.2021 в сумі 8272,40 гривень, суд виходить з наступного.

Як вбачається із розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» просить стягнути з ОСОБА_1 проценти від суми тіла кредиту за період 104 днів, тобто поза межами погодженого сторонами договору строку дії договору, який становить 14 днів (п.2 Договору позики).

За частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором .

Відповідно до п.п.7.1-7.12 Правил надання коштів у позику, Позичальник має право подовжити строк користування Позикою (далі - Пролонгація). За подовження строку користування Позикою, Позичальник сплачує Товариству Проценти на умовах, обраних Позичальником для здійснення певного виду Пролонгації.

Умови Пролонгації вказуються в Особистому кабінеті Позичальника на Сайті. При цьому, розмір Процентів, що сплачує Позичальник для оформлення Пролонгації визначаються виходячи з процентної ставки, зазначеної у Договорі позики та кількості днів, на яку Позичальник бажає оформити Пролонгацію.

У разі, якщо Позичальник не сплатив Заборгованість в повному обсязі та/або не оформив Пролонгацію, вважається що Позичальник почав користуватися Позикою понадстроково.

Позичальник має право подовжити строк користування Позикою необмежену кількість разів.

При кожному подовженні строку користування Позикою, змінюється кінцева дата Строку Позики та кінцева дата строку (терміну) дії Договору позики на відповідну кількість календарних днів. Після кожного оформлення Пролонгації, на електронну адресу Позичальника, яку Позичальник зазначив як контактну при реєстрації на Сайті, Товариство відправляє повідомлення з інформацією про оформлену Позичальником Пролонгацію. Таке повідомлення містить інформацію, зокрема, щодо нового Строку Позики, кінцевої дати Строку позики, розміру Заборгованості до повернення Позичальником. Крім цього, інформація щодо нової кінцевої дати Строку Позики та розміру Заборгованості доступна Позичальнику в Особистому кабінеті.

Подовження строку користування Позикою є неможливим, якщо Товариство відступило право вимоги за Договором позики третій особі або звернулося до суду за примусовим стягненням заборгованості.

Позичальник погоджується, що при виконанні умов, встановлених Товариством для оформлення Пролонгації та продовження строку (терміну) дії Договору позики, таке оформлення та продовження відбувається автоматично та згода Позичальника проявляється у здійснені дій по внесенню грошових коштів на ім`я Товариства та без будь-якого додаткового документального оформлення.

У випадку, якщо Позичальник скористався своїм правом на дострокове повернення Позики в період дії Пролонгації, кошти, сплачені Позичальником для оформлення такої Пролонгації, не повертаються Позичальнику та не підлягають перерахунку, на що Позичальник дає свою безумовну та безвідкличну згоду.

Таким чином однією з умов проголонгації кредитного договору є направлення на електронну адресу позичальника інформації про таку пролонгацію : щодо нового строку позики, кінцевої дати строку позики, розміру заборгованості дії договору. Однак, позивачем не додано до позовної заяви доказів направлення на електронну адресу Позичальника повідомлення з інформацією про оформлену Позичальником Пролонгацію після кожного оформлення такої пролонгації.

Враховуючи зазначене, суд констатує, що позивач не надав доказів внесення сторонами Кредитного договору змін до нього щодо продовження строку кредитування у встановленому порядку.

При цьому суд зауважує, що умова правил надання коштів у позику, відповідно до якої Проценти під час Автопролонгації нараховуються за базовою процентною ставкою, вказаною в Договорі позики, суперечить п. 2 договору позики, відповідно до якого строк дії договору становить 14 днів.

У зв`язку з цим, підлягає застосуванню норма ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII (в редакції, чинній на дату укладення Кредитного договору), згідно з якою нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Відтак, з урахуванням викладеного вище, суд вважає правомірним нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами на підставі ст. 1048 ЦК України лише протягом погодженого сторонами строку надання кредиту 14 днів.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. (п.90,91 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12).

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що у цій справі з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 3358,47 гривень (4000,00 грн * 1,99 % * 14 днів = 1114,40 грн, з урахуванням сплачених 29.01.2021 року коштів в сумі 6,00 грн, які було зараховано на погашення заборгованості по відсотках, заборгованість за нарахованими відсотками складає 1108,40 гривень).

Відтак, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками у сумі 7164,00 гривень задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правової допомоги слід зазначити наступне.

Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.08.2025 між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (Клієнт) та адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною укладено Договір про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП.

Відповідно до Акта приймання-передачі справ на надання правничої допомоги №3-ФП до Договору про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» та адвокат Ткаченко Ю.О. дійшли згоди про надання правових послуг по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 31779824 укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_3 , вартість замовлених послуг сторони погодили у сумі 4500,00 гривень, оплата наданих послуг підтверджена квитанцією №579939275.1 від 15.10.2025 року.

Отже, наданими позивачем доказами підтверджується понесення ним витрат на правову допомогу, пов`язану з цією справою, у сумі 4500,00 гривень.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (аналогічної позиції дотримується Верховний Суд в додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 9009/371/18 та постанові від 05.06.2019 у справі № 922/928/18).

У постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19) Верховний Суд наголосив, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

У Постанові Верховного Суду від 30.09.2020 по справі №201/14495/16-ц міститься висновок про те, що суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу.

Суд, оцінюючи розумність розміру понесених позивачем витрат на юридичну допомогу, враховує складність справи, а також фінансовий стан учасників справи.

Ця справа відноситься до категорії не складних справ, спір, який виник між сторонами у справі, відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за договором споживчого кредитування; матеріали справи не містять великої кількості документів, на збирання і дослідження яких адвокат витратив би значний час. Цей спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Таким чином, розподіляючи понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх заявлений розмір, на переконання суду, не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 гривень. При цьому, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача слід стягнути 1404,90 грн витрат на правову допомогу.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 2422,40 гривень згідно платіжної інструкції № 579939933.1 від 28.10.2025.

Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, то з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 972,35 гривень.

На підставі наведеного вище, статей 207, 525, 526, 629, 638, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056-1, п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статей 1, 8,11-13Закону України«Про споживчекредитування» та керуючись статями 12, 13, 80, 81, 89, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за договором позики №31779824 від 14.01.2021 у розмірі 5108,40 гривень (п`ять тисяч сто вісім гривень 40 копійок), з яких: 4000,00 гривень - сума заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 1108,40 гривень - сума заборгованості по відсотках.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судовий збір у розмірі 972,35 гривень (дев`ятсот сімдесят дві гривні 35 коп).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1404,90 гривень (одна тисяча чотириста чотири гривні 90 коп.)

Заочне рішення може бути переглянуте Немирівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», місцезнаходження: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, .

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Суддя Н.Я.Богоніс