Справа № 450/140/26 Провадження № 2/450/1117/26
УХВАЛА

про скерування справи за підсудністю

14 січня 2026 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д. А., перевіривши в м. Пустомити матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

До Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що справа не підсудна Пустомитівському районному суду Львівської області, у зв`язку з чим підлягає передачі за підсудністю до належного суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, що встановлено ст. 5 ЦПК України.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 6 -8 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Таким чином, ч. 1 ст. 28 ЦПК України, яка передбачає альтернативну підсудність, містить вичерпний перелік позовних вимог, за яким позивач має право звертатись до суду за місцем свого проживання, але позовні вимоги ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів не віднесені до вказаного переліку.

Згідно відповіді № 2237576 від 14.01.2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Положеннями статті 31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Суд акцентує увагу на тому, що дана ухвала не є відступом від дотримання принципу недопустимості спорів про підсудність, а є ухвалою, яка визначає встановлений законом суд, гарантування розгляду справи яким, є основою практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») щодо належної юрисдикції судових органів.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29 квітня 1988 року у справі «Белілос проти Швейцарії»); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії»).

Тому з врахуванням наведеного, враховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, суд приходить до переконання, що цивільну справу № 450/140/26 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Кравчук Світлана Олегівна до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, скерувати за підсудністю до Городоцького районного суду Львівської області.

Керуючись ст. 259 -261 ЦПК України,

постановив:

Цивільну справу № 450/140/26 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Кравчук Світлана Олегівна до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, скерувати за підсудністю до Городоцького районного суду Львівської області (81500, Львівська область, м. Городок, майдан Гайдамаків, 30).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

СуддяД. А. Кукса