У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Войтенко Т.В., за участю секретаря судового засідання Крупині Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Мартинова Олексія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу - судового наказу №758/12723/13-ц Подільського районного суду міста Києва від 7 лютого 2014р. таким, що не підлягає виконанню, у справі за заявою Комунального підприємства «Галицьке Подільського району м.Києва» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В :

16 вересня 2025 року до суду надійшла заява Мартинова Олексія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу - судового наказу №758/12723/13-цПодільського районного суду міста Києва від 7 лютого 2014р. таким, що не підлягає виконанню, у справі за заявою Комунального підприємства «Галицьке Подільського району м. Києва» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, судовим наказом Подільського районного суду міста Києва від 7 лютого 2014р. було стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Галицьке Подільського району м. Києва» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги.

На підставі судового наказу Відділом державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції міста Києва було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1.

Про існування процедури видачі судового наказу заявниці нічого не було відомо.

Станом на день звернення до суду з даною заявою, заборгованість перед стягувачем погашена, а відтак, заявниця вважає, що існують передбачені частиною 2 статті 432 ЦПК України підстави для визнання судового наказу, виданого Подільським районним судом міста Києва 7 лютого 2014р., таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до довідки Подільського районного суду міста Києва від 21 повні 2025р. справа за заявою Комунального підприємства «Галицьке Подільського району м. Києва» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знищена за закінченням терміну зберігання.

Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 26 вересня 2025р. вирішено відкрити провадження про відновлення провадження у справі за заявою Комунального підприємства «Галицьке Подільського району м. Києва» про видачу судового наказу.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 19 листопада 2025р. відновлене втрачене судове провадження у справі №758/12723,13-ц в частині наявного судового наказу Подільського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2013р., яким, зокрема з ОСОБА_1 стягнуто на користь Комунального підприємства «Галицьке Подільського району м. Києва» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 5469,85 грн.

Вирішення питання про визнання судового наказу як виконавчого документу, таким, що не підлягає виконанню, було призначено до розгляду на 8 січня 2026р.

18 листопада 2025р. через систему «Електронний суд» від Комунального підприємства «Галицьке Подільського району м. Києва» надійшла заява про закриття провадження за заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що станом на день звернення ОСОБА_1 із даною заявою до суду, обов`язок перед комунальним підприємством відсутній, у зв`язку з його фактичним виконанням, відтак, відсутні підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. Розгляд заяви боржниці про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, просили здійснювати без участі представника Комунального підприємства «Галицьке Подільського району м. Києва»

29 грудня 2025р. через систему «Електронний суд» надійшла заява представника заявниці, в якій він просить розглядати подано ним заяву про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що Подільський районний судом міста Києва 11 жовтня 2013р. видав судовий наказ, яким з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно стягнув на користь Комунального підприємства «Галицьке Подільського району м. Києва» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 5469,85 грн. та 114,70 грн. судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, представник Комунального підприємства «Галицьке Подільського району м. Києва» отримав примірник судового наказу та пред`явив його до виконання.

Так, як вбачається з листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 21 липня 2023р., на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання судового наказу №2607/4521/12, виданого 27 серпня 2012р. Подільським районним судом міста Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Галицьке Подільського району м. Києва» боргу в сумі 6239,97 грн.

За номером судового наказу №2607/4521/12 вбачається, що в даному листі йдеться про інший судовий наказ, а ніж той, який заявниця просить визнати таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, заявницею долучено копію заяви Комунального підприємства «Галицьке Подільського району м. Києва» від 6 грудня 2023р. №175, в якій стягувач ініціює перед Подільським районним Відділом державної виконавчої служби питання про закриття виконавчого провадження, яке було відкрите на підставі судового наказу Подільського районного суду міста Києва №758/12723/13-ц від 07.02.2014 р, у зв`язку із його фактичним виконанням боржником.

На підставі долучених заявницею документів судом зроблено висновок про те, що стягувач Комунальне підприємство «Галицьке Подільського району м. Києва» по боржниці ОСОБА_1 отримував щонайменше 2 судових накази. Втім, щонайменше 1 судовий наказ, а саме судовий наказ №758/12723/13-ц від 11.10.2013, який виданий стягувачу 07.02.2014, було виконано в межах виконавчого провадження та стягувач просив орган державної виконавчої служби закрити виконавче провадження, у зв`язку з фактичним виконанням.

Не заперечуючи тієї обставини, що борг з оплати комунальних послуг, який стягнуто судовим наказом, було сплачено, заявниця просить визнати судовий наказ як виконавчий документ, таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим звернулася до суду з даною заявою.

Відповідно до положень частини другої статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, під іншими причинами, про які йдеться в ч. 2 ст. 432 ЦПК України, розуміється не припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а наприклад, скасування в апеляційному чи касаційному порядку рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Крім того, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у випадку, якщо його було видано правильно, правомірно та у подальшому було виконано.

Позиція представника заявника, виходячи зі змісту заяви, зводиться до того, що оскільки зобов`язання за судовим наказом вже відсутнє, є підстави для визнання указаного виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Проте, така позиція суперечить нормам процесуального закону, що регулює спірні правовідносини, письмовим доказам і правовим позиціям Верховного Суду.

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, боржник був зобов`язаний указати передбачені процесуальним законом підстави, для того, щоб суд мав можливість визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

У заяві не наведено жодних доводів, які б дали підстави суду вирішити питання про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, як-то доказів про те, що судовий наказ видано помилково.

Верховний Суд у своїй постанові від 06.11.2019 року (справа № 593/841/14) дійшов висновку, що відповідно до частин другої, четвертої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Виконання зобов`язання за судовим наказом, якщо таке зобов`язання існувало на момент видачі судового наказу, не є підставою для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Отже, суд дійшов висновку про те, що заяву про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 270, 272, 365, 432, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Мартинова Олексія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу - судового наказу №758/12723/13-ц Подільського районного суду міста Києва від 7 лютого 2014р. таким, що не підлягає виконанню, у справі за заявою Комунального підприємства «Галицьке Подільського району м.Києва» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованості за житлово-комунальні послуги - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. В. Войтенко