УХВАЛА

14 січня 2026 року

м. Київ

справа № 359/8894/19

провадження № 61-6848св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Ткачук Тамілою Андріївною, на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2024 року у складі судді Муранової-Лесів І. В. та постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2025 року у складі колегії суддів:Приходька К. П., Писаної Т. О., Журби С. О.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила:

визнати об`єкт незавершеного будівництва (незавершений будівництвом житловий будинок, зазначений в плані літерою «А-Ін/з» з мансардою житловою «А-Ім» загальною площею 258,6 кв. м), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - спільною сумісною власністю подружжя;

визнати недійсним договір дарування об`єкта незавершеного будівництва від 11 квітня 2017 року в частині незавершеного будівництва (об`єкта житлової нерухомості), укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (серія та номер: 268, виданий 11 квітня 2017 року), видавник: приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Л. Є.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати за ОСОБА_1 право власності на частини об`єкту житлової нерухомості - незавершеного будівництва, загальною площею 258,6 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати за ОСОБА_1 право власності на частини земельної ділянки з кадастровим номером :11:004:0032 за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з жовтня 2007 року до 23 грудня 2011 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , що було встановлено рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2018 року у цивільній справі №359/2637/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, поділ незакінченого будівництвом житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_5 , а 23 грудня 2011 року між ними був укладений шлюб, який розірваний 07 березня 2017 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Зазначала, що за час проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю за спільні кошти був збудований житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, яку надала ОСОБА_2 Бориспільська міська рада Київської області для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Хоча спірний будинок до цього часу має статус незавершеного будівництва, вони разом проживали в ньому з грудня 2011 року до липня 2016 року.

Станом на грудень 2011 року будинок вже був побудований та забезпечений усіма комунікаціями, необхідними для проживання (водопостачання та водовідведення, газопостачання, електрична енергія). Відповідними організаціями та підприємствами з ОСОБА_2 були укладені договори на постачання води, газу, електроенергії, відкриті особові рахунки на нього.

Незважаючи на те, що вказаний будинок до 11 квітня 2017 року був спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , останній відмовляється добровільно поділити це майно.

Окрім того, в квітні 2017 року ОСОБА_2 подарував своїй матері ОСОБА_3 незавершений будівництвом житловий будинок та земельну ділянку.

Відповідачам на час укладання договору дарування було достеменно відомо, що об`єкт незавершеного будівництва, який будувався упродовж 2007-2016 років під час спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 за їх спільні кошти, належить їй та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 04 березня 2025 року, у задоволенні позову було відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 частину понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 частину понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 гривень.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що надані відповідачкою ОСОБА_3 докази не викликають у суду сумнівів в об`єктивності викладеної в них інформації щодо виконаних на замовлення ОСОБА_3 внутрішніх та зовнішніх будівельних робіт, оскільки факт проведення таких робіт підтверджується висновком експерта від 20 червня 2023 року, за змістом якого в ході експертизи 03 лютого 2023 року проводилося обстеження об`єкта дослідження, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, належних і допустимих письмових доказів, які б такий факт спростовували, позивачем та її представниками суду надано не було. Разом із з цим у висновку експерта зазначено, що встановити за результатами дослідження, в якому технічному стані, з якими технічними характеристиками перебував об`єкт дослідження, а також відсоток готовності незавершеного будівництва станом на 2016 рік не вбачається за можливе. Доказів, які б доводили, станом на дату відчуження об`єкт незавершеного будівництва мав інший відсоток готовності, ніж зазначено в договорі дарування (93%), суду надано не було. Суд дійшов висновку про те, що протягом тривалого часу, з грудня 2011 року до липня 2016 року, подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не здійснювали добудову незавершеного будівництвом житлового будинку.

29 травня 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 березня 2025 року.

Підставою касаційного оскарження судових рішень представник заявника зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного постанові Великої Палати Верхового Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 760/20948/16, у постановах Верховного Суду від 18 травня 2023 року у справі № 295/4780/20, від 15 листопада 2023 року у справі № 295/4780/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвокат Мироненко О. О. подав відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 04 березня 2025 року.

Відкрито касаційне провадження у даній справі.

Витребувано з Бориспільського міськрайонного суду Київської області цивільну справу № 359/8894/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання об`єкта незавершеного будівництва спільною сумісною власністю подружжя, визнання договору дарування в частині об`єкту житлової нерухомості незавершеного будівництва недійсним та визнання права власності на частину незавершеного будівництва та земельної ділянки.

Матеріали справи № 359/8894/19 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2025 року справу № 359/8894/19 призначено до судового розгляду.

Ухвалою від 30 жовтня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини п`ятої статті 403 ЦПК України справу для відступу від висновків Великої Палати Верховного Суду, сформованих у постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 511/2303/19 (провадження № 14-56цс22), щодо належного способу захисту права одного з подружжя, який (яка) вважає себе співвласником об`єкта незавершеного будівництва, шляхом їх уточнення, надавши відповідь на питання, яке колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду кваліфікувала як виключну правову проблему.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2024 року справу № 607/10858/22 (провадження № 14-138цс24) прийнято до розгляду та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Судові рішення у справі, яка переглядається, та судове рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, а саме щодо позову дружини (чоловіка), членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, про визнання спільним сумісним майном, здійснення поділу (виділу) незавершеного будівництва.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 607/10858/22 (провадження № 14-138цс24).

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтями 260, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 359/8894/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання об`єкта незавершеного будівництва спільною сумісною власністю подружжя, визнання договору дарування в частині об`єкту житлової нерухомості незавершеного будівництва недійсним та визнання права власності на частину незавершеного будівництва та земельної ділянки до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 607/10858/22 (провадження № 14-138цс24).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов