Справа № 455/2566/25
Провадження № 2/455/154/2026
21 січня 2026 року м.Старий Самбір
Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Івасенко С.М.,
секретаря судового засідання Бобельської Н.М.,
учасники справи - не з`явилися
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач уклав кредитний договір з ТОВ « Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (надалі - кредитор 1). Кредитор 1 свої обов`язки виконав - надав кредит. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання, визначені кредитним договором, не виконував, що є підставою для стягнення заборгованості в судовому порядку. При цьому, кредитор 1 відступив право вимоги за кредитним договором Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК» ( надалі -кредитор 2), яке відчужило право вимоги за кредитом відповідача позивачу. Також просить стягнути судові витрати.
18 грудня 2025 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження.
Судове засідання, призначене на 09 січня 2026 року, суд відклав на 21 січня 2026 року, оскільки це була перша неявка відповідача, повідомленого належним чином і який не проінформував суд про причини неявки. Відзиву відповідач не подав.
В судове засідання, призначене на 21 січня 2026 року, сторони не з`явилися.
Позивач повідомлений про дату час та місце судового засідання через електронний суд.
В прохальній частині позовної заяви (п.4) міститься прохання про проведення розгляду справи за відсутності позивача та погодження на ухвалення заочного рішення у справі на підставі наявних у справі доказів.
Суд також повідомляв відповідача про судове засідання СМС повідомлення на номер телефону, зазначеного в позовній заяві. Електронне сповіщення відповідач не отримав.
Суд вважає, що для забезпечення участі сторін в розгляді справи вжито всі можливі засоби, однак сторони не з`явилася.
Враховуючи те, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Суд на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, не здійснював фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши докази та здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до п.1.4. позичальник доручала кредитору виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту суми грошових коштів за певними реквізитами.
Кредитний договір містить підписи сторін.
Паспорт кредиту містить підпис позичальника.
Відповідач ознайомився та погодився, що відбудеться відступлення право вимоги за кредитним договором на користь кредитора 2, що підтверджується копією повідомлення про відступлення прав вимоги від 26.09.2019 року.
07.10.2016 року кредитор 1 та кредитор 2 уклали договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-26. Сторони погодили, що кредитор 1 має право щоденно передавати (відступати) йому свої права вимоги до позичальників, а кредитор 2 зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимог (зразок якого наведено у Додатку 1 до цього Договору) із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні Реєстрі прав вимог є невід`ємною частиною цього Договору. Передача кредитних справ та іншої документації за кредитом регламентується окремим Договором зберігання, що укладається між Сторонами ( п. 2.2.), що підтверджується копіями ст.1,2,7,8 договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР -10-26.
Копії реєстру прав вимоги, який би містив підтвердження відступлення кредитору 2 права вимоги за кредитним договором відповідача, позивач не надав.
Цей договір діє протягом 1 ( одного ) календарного року та передбачає пролонгацію на наступні календарні роки ( п. 9.2., 9.4.).
Позивач надав власний розрахунок заборгованості за кредитним договором, у якому сума боргу співпадає з сумою боргу, яка зазначена у витягу прав вимоги від 04.04.2024 року до договором факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 року .
Копіями витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та банківської ліцензії №84 від 25.10.2011 року підтверджується, що кредитор 2 є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та має право на надання банківських послуг.
Копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А01 №624024 від 12.01.2010 року, копією свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ФК №183 від 27.12.2007 року, копією розпорядженням № 691 від 23 березня 2017 року, копією витягу із статуту підтверджується, що позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг ( крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) Згідно копій рішення Загальних зборів засновників від 26.06.2014 року, оформленого протоколом №41, та наказу №ФК125-к від 02.07.2014 року Генеральним директором позивача є ОСОБА_2 .
Із встановлених обставин вбачається, що спір виник щодо заборгованості, яка утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі споживчого кредиту, що врегульовано статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) із врахуванням Закону України »Про споживче кредитування».
Кредитор 1 та відповідач уклали кредитний договір. Кредитор 1 взяв на себе зобов`язання надати кредит у розмірі та на умовах, визначених цим договором, а відповідач - повертати в передбачені договором строки кредит, платити проценти за користування кредитом, інші передбачені платежі на умовах, визначених цим договором.
На підтвердження надання кредиту та як наслідок наявності заборгованості відповідача за кредитним договором позивач надав примірник копії цього договору.
В п.4 паспорта кредиту № 4201296 зазначено, що кредит мав надаватися безготівковим шляхом протягом 3 банківських днів від дня укладення договору, однак ні реквізитів рахунку відповідача, на який мав би бути перерахований кредит, а ні доказів, що кредитор надав кошти в розмірі та в строки, визначені його умовами, позивач не надав. До суду із клопотанням про витребування таких доказів не звертався.
Укладення кредитного договору лише підтверджує, що сторони досягли згоди щодо розміру, строку та умов надання та повернення кредиту та сплати процентів за час його користування. Саме по собі укладення кредитного договору не є доказом його виконання. Кредитний договір є консенсуальним.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що тягар доказування покладається на обидві сторони спору. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Новий кредитор як професійний учасник ринку фінансових послуг, який спеціалізується на фінансуванні під відступлення права грошових вимог, придбаваючи право вимоги за кредитним договором мав би подбати про отримання від кредиторів 1 та 2 належного документування виконання свого обов`язку щодо безготівкового перерахування відповідачу суми кредиту в розмірі та в строк, обумовлений кредитним договором.
Враховуючи, що позивач не надав доказів та не довів, що кредитор належним чином виконав взяті на себе зобов`язання щодо видачі кредиту в розмірі та в строк відповідно до умов кредитного договору, чим позбавив суд можливості перевірити факт наявність чи відсутність заборгованості та її дійсний розмір. Недоведеність позовних вимог є підставою для відмови у задоволенні позову.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у зв`язку із відмовою в позові слід залишити за позивачем.
Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України,
Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 21 січня 2026 року.

Учасники справи:

позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», електронна пошта , тел. , ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДР 35625014, місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Суддя С.М. Івасенко