КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/1737/26
УХВАЛА

20.01.2026 року

Суддя Київського районного суду м.Одеси Калініченко Л.В., оглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Драккар Трейдінг» про стягнення коштів за ненадані транспортно-експедиторські послуги,

ВСТАНОВИВ:

08.08.2025 до Голосіївського районного суду міста Києва, через засоби поштового зв`язку, надійшла позовна заява ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Драккар Трейдінг» про стягнення коштів за ненадані транспортно-експедиторські послуги.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 28.10.2025 року матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Драккар Трейдінг» про стягнення коштів за ненадані транспортно-експедиторські послуги- передано за підсудністю до Київського районного суду м.Одеса.

19.01.2026 року матеріали цивільної справи №752/19994/25 надійшли до Київського районного суду міста Одеси.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаним позовом було розподілено судді Калініченко Л.В.

Оглянувши матеріали справи, суддя дійшла до висновку про відсутність підстав для прийняття справи до розгляду та необхідність подальшого скерування матеріалів справи за підсудністю, виходячи з наступного.

Так, суд враховує, що відповідно до ст. 32 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Однак, здійснивши попередню перевірку поданої позовної заяви та долучених до неї документів, оцінивши їх на предмет відповідності вимогам процесуального закону, суд встановив помилковість належності матеріалів даної справи за територіальною юрисдикцією Київському районному суду міста Одеси.

Як вбачається, суддя Голосіївського районного суду міста Києва постановляючи ухвалу суду від 28.10.2025 року про передання матеріалів даної цивільної справи за підсудністю до Київського районного суду м.Одеса, виходив з того, що підсудність матеріалів даної цивільної справи підлягає визначенню за правилами передбаченими ч. 2 ст. 27 ЦПК України, якою визначено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Також суддею Голосіївського районного суду міста Києва в ухвалі суду встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Драккар Трейдінг» зареєстроване за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15, оф. 102, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 станом на дату звернення до суду з позовом не був зареєстрований за адресою, яка територіально відноситься до Голосіївського району м. Києва, враховуючи поданий ним позов на підставі ч. 5 ст. 28 ЦПК України.

Відповідно до відомостей із ЄДДР ОСОБА_1 з 15.08.2025 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

За наслідком чого, згідно з ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 28.10.2025 року зроблено висновок, що станом на дату звернення із вказаним позовом до суду позивач не мав зареєстрованого місця проживання на території Голосіївського району м. Києва, внаслідок чого в нього були відсутні підстави звернутися до Голосіївського районного суду міста Києва з вказаним позовом на підставі ч. 5 ст. 28 ЦПК України.

Таким чином, суддя Голосіївського районного суду міста Києва в ухвалі суду від 28.10.2025 року дійшов до висновку, що вказана позовна заява подана з порушенням територіальної юрисдикції (підсудності), цивільна справа не підсудна Голосіївському районному суду міста Києва, оскільки відповідач не має зареєстрованого місця знаходження на території Голосіївського району м. Києва, а на виконання ч. 2 ст. 27 ЦПК України вказана позовна заява мала бути подана за зареєстрованим місцем знаходженням відповідача до Київського районного суду міста Одеси.

Ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 28.10.2025 року сторонами по справі не оскаржувалась та набрала законної сили.

Отже, визначення територіальної юрисдикції матеріалів даної цивільної справи за ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 28.10.2025 року до Київського районного суду міста Одеси визначено за правилами ч. 2 ст. 27 ЦПК України, а саме за зареєстрованим місцезнаходженням відповідача по справі - Товариства з обмеженою відповідальністю «Драккар Трейдінг», яке зареєстроване за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15, оф. 102, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Поряд з цим, суд зазначає, що у відповідності до адміністративно територіального поділу міста Одеси, адреса: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15, оф. 102, не належить до території Київського району міста Одеси, а відносна до Приморського району міста Одеси.

У зв`язку з чим, матеріали даної справи за зареєстрованим місцезнаходженням відповідача, не підсудні Київському районному суду міста Одеси.

Дані обставини свідчать, про помилковість висновків Голосіївського районного суду міста Києва під час відношення зареєстрованого місцезнаходження відповідача, до території Київського району міста Одеси та помилкового скерування матеріалів справи до Київського районного суду міста Одеси, згідно з ухвалою суду від 28.10.2025 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду,якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Приймаючи вищевикладене, оскільки Голосіївським районним судом міста Києва помилково скеровано матеріали цивільної справи до Київського районного суду міста Одеси за зареєстрованим місцезнаходженням відповідача, яке в свою чергу відносно до території Приморського району міста Одеси, суд вважає, з метою забезпечення законодавчо встановлених прав та гарантій сторін на справедливий судовий розгляд уповноваженим судом, наявними підстави для скерування матеріалів справи за територіальною юрисдикцією до належного суду, яким є Приморський районний суд міста Одеси.

Одночасно судом враховується, що згідно зі ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Разом з тим, судом враховується, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи (стаття 124 Конституції України).

Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України.

Принцип територіальності реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ.

Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції.

Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території. Це є важливою гарантією для вирішення судових спорів у розумні строки в умовах ускладнення правових відносин і збільшення правових конфліктів.

Цивільний процесуальний Кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (частина 1 статті 1 ЦПК України).

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (стаття 378, пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Одночасно судом приймається, що право на «суд, встановлений законом», охоплює не лише правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність (рішення ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04, § 24), у тому числі всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (рішення ЄСПЛ у справі Leo ZAND v. Austria, заява № 7360/76, § 68). Якщо суд не має юрисдикції судити підсудного відповідно до чинних положень національного права, він не є «встановленим законом» (рішення ЄСПЛ у справах Jorgic v. Germany, заява 74613/01, § 64).

За наслідком викладеного, суд вважає, що усунення помилкового визначення територіальної підсудності справи Київському районному суду міста Одеси, що в свою чергу може бути наслідком розгляду справи «невстановленим судом», а так само і наслідком для подальшого скасування судового рішення, не може вважатись спором між судами про підсудність.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 187, 354 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Передати матеріали цивільної справи №752/19994/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Драккар Трейдінг» про стягнення коштів за ненадані транспортно-експедиторські послуги, за територіальною юрисдикцією для розгляду, до Приморського районного суду міста Одеси.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу судді протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Передачу справи на розгляд іншому суду здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Калініченко Л. В.