Справа №949/1742/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

при секретарі судового засідання Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЮНІТ КАПІТАЛ" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 02 вересня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №242925038 на суму 8000 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV4MF95. 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, а згодом додаткові угоди до вказаного договору факторингу, якими продовжено строк дії договору, та відповідно до умов яких ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило ТОВ "Таліон Плюс" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Таліон Плюс" прийняло належні ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача. 05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон Плюс" передано (відступлено) ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" прийнято належні ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги до боржників вказаних у реєстрах прав вимоги, в тому числі й до відповідача. 04 червня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та позивачем, ТОВ "Юніт Капітал" укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги, в тому числі, до відповідача за кредитним договором №242925038 від 02 вересня 2021 року. Вказуючи на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, звертається до суду та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним договором в розмірі 33169,28 грн., а також судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві вказав на можливість розгляду справи без його участі.

01 вересня 2025 року на адресу суду від представника відповідача - адвоката Шелудько О.О. надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують перерахування коштів Відповідачу згідно вказаного спірного договору. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеними кредитними договорами та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75 "Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України" (виписки з особового рахунку клієнта та ін.). Нарахування відсотків після закінчення строку дії кредитного договору є неправомірним. Проте, у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи первинної бухгалтерської документації, розрахунок кредитної заборгованості не підтверджений належними доказами. Позивач не довів, що він має право пред`являти вимогу щодо стягнення заборгованості за вказаним спірним договором, оскільки не надав належних доказів на підтвердження відступлення права вимоги за договорами факторингу №28/1118-01, №05/0820-01 та №04/06/25-Ю. Договір факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», був укладений 28.11.2018, тобто раніше кредитного договору (02.09.2021). Тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та Відповідачем, і у первісного кредитора не виникло право вимоги за неіснуючим зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018. Оскільки ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги відносно Відповідача, як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не могло бути передане цим товариством на підставі договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», яке, у свою чергу, не могло передати таке право в подальшому на підставі договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 Позивачу, який за вищенаведених обставин, не має права вимагати від Відповідача сплати заборгованості за кредитним договором №242925038 від 02.09.2021. Долучені Реєстри Боржників не є копіями оригінальних реєстрів прав вимоги, які мали бути підписаними обома сторонами правочину. Зазначаємо, що доказів (платіжних доручень) на підтвердження факту відступлення грошової вимоги за першочерговим договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеним між Первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до позовної заяви долучено не було. Таким чином, приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог об`єктивно не підтверджені, Позивачем не доведено достатніми доказами те, що він є законним правонаступником стягувача за кредитним договором №242925038 від 02.09.2021. Відповідач зазначає про необґрунтованість вартості наданих адвокатом Позивачу послуг на професійну правничу допомогу. Враховуючи викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки відсутні належні, допустимі та достатні докази, що підтверджують належний перехід права вимоги до Позивача, а також докази отримання Відповідачем кредитних коштів та користування ними.

19 вересня 2025 року на адресу суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких представник позивача просить суд позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

05 листопада 2025 року від представника відповідача - адвоката Шелудько О.О. надійшли додаткові пояснення, в яких остання просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

11 листопада 2025 року на адресу суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких представник позивача просить суд позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Відповідач та її представник в судове засіданя не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі. У задоволенні позовних вимог просять відмовити у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях.

Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 02 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" із Заявкою на отримання грошових коштів в кредит, після чого, 02 вересня 2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 було укладено Договір №242925038, який останньою підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (MNV4MF95). За умовами договору товариство зобов`язалось надати Позичальникові Кредит, на суму 8000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику.

28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, а згодом додаткові угоди до вказаного договору факторингу, якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року, та відповідно до умов яких ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило ТОВ "Таліон Плюс" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Таліон Плюс" прийняло належні ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача ОСОБА_1

05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон Плюс" передано (відступлено) ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" прийнято належні ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги до боржників вказаних у реєстрах прав вимоги, в тому числі й до відповідача.

04 червня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та позивачем, ТОВ "Юніт Капітал" укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги, в тому числі, до відповідача за кредитним договором №242925038 від 02 вересня 2021 року.

У ст.3 ЗУ "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Також, відповідно до частин 1 та 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Суд установив, що між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 укладено договір №242925038 від 02 вересня 2021 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).

Відповідно до частин 1, 3 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Згідно з статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 ЦК України).

Суд вважає доведеним факт отримання відповідачем коштів у ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Крім того, перерахування коштів підтверджується витребуваними та долученими до матеріалів справи відомостями від АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку ОСОБА_1 (картка № НОМЕР_1 ).

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача стосовно того, що позивачем не доведено факту укладення кредитного договору з відповідачем, факту відступлення права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №242925038 від 02 вересня 2021 року та, що ТОВ "Юніт Капітал" є правонаступником первісного кредитора, як такі, що не підтверджені належними доказами.

Натомість, долученими до матеріалів справи доказами підтверджується факт укладення кредитного договору з відповідачем, факт переходу права грошової вимоги за договором від первісного кредитора ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та в подальшому до позивача ТОВ "Юніт Капітал" відносно боржника ОСОБА_1 , а також факт перерахування кредитних коштів у сумі 8000 грн. на картковий рахунок ОСОБА_1 .

Крім того, варто зазначити, що кредитний договір, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, містяться відомості про персональні дані ОСОБА_1 . Своїм підписом відповідач підтвердив достовірність вищезазначеної інформації.

Доказів того, що персональні дані ОСОБА_1 (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки, на яку кредитором здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) використані кредитором чи іншими особами для укладення кредитного договору від імені відповідача, матеріали справи не містять.

Звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів із заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій, матеріали справи також не містять.

Відповідач не оскаржувала правомірність укладеного договору №242925038 від 02 вересня 2021 року у судовому порядку.

Факт перерахування грошових коштів на рахунок відповідача підтверджується випискою по рахунку АТ КБ "ПриватБанк" (а.с.41-42).

Відповідачем та його представником не надано належних і допустимих доказів на підтвердження обставин неотримання від позивача кредитних коштів на банківський рахунок відповідача, відсутності у неї карти № НОМЕР_1 та відсутності заборгованості за договором.

Розрахунок заборгованості не спростований відповідачем належними та допустимими доказами, власного розрахунку не подано.

Відповідач в порушення умов укладеного договору, своєчасно не повернула кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитом, у зв`язку з чим виникла зазначена вище заборгованість. Поданий до суду розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, як і не додано доказів на підтвердження погашення заборгованості ні на рахунки первісного чи попередніх кредиторів, ні на рахунки позивача.

Відтак, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі.

Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений при зверненні до суду у розмірі 2 422,40 грн., у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України.

Представником позивача також заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 7000 грн., на підставі: Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року та Додаткової угоди №2 до даного договору, Акту прийому-передачі наданих послуг від 25 червня 2025 року, у якому наявний перелік наданих послуг Адвокатським бюро "Тараненко та Партнери", пов`язаних із складанням позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №242925038 від 02 вересня 2021 року, вивченням матеріалів справи та надання усної консультації стосовно складання позовної заяви, на що витрачено 6 годин, вартість послуг оцінено в 7000 грн.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, повинен ґрунтуватись на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.

Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15).

Водночас суд наголошує на відсутності обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).

Зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 у справі №904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд враховує, що справа є малозначною, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, а обсяг наданих доказів є невеликим, участі в судовому засіданні представник позивача не брав, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір стягуваних витрат на правничу допомогу до 3500 грн. Саме такий розмір витрат суд вважає розумним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

На підставі вищезазначеного та керуючись статтями 12,13,81,263-265,268, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" заборгованість за Кредитним договором №242925038 від 02 вересня 2021 року в розмірі 33169,28 грн. (тридцять три тисячі сто шістдесят дев`ять гривень 28 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" понесені судові витрати із оплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.), а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн. (три тисячі п`ятсот гривень).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи згідно пункту 4 частини 5 статті 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал", , зареєстроване місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літера А, офіс 10.

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор