Провадження № 2/591/3284/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Косар А. І.

розглянув у письмовому провадженні

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження

судову справу № 591/12629/25

сторони та інші учасники справи:

позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР»

відповідач ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

представник позивача ОСОБА_2

і установив:

Зміст позовних вимог

У листопаді 2025 року в системі Електронний суд Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») сформувало позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги мотивовано тим, що 20.02.2024 ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали електронний кредитний договір (оферти) № 20.02.2024- 100001735. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 10 000.00 грн строком на 28 днів, з фіксованою стандартною процентною ставкою у розмірі 1 % за 1 один день користування кредитом протягом усього строку користування кредитом. Комісія пов`язана з наданням кредиту - 15 % від суми кредиту та дорівнює 1 500.00 грн.

Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за договором, яку позивач просить стягнути у розмірі 14 300.00 грн. Також вирішити питання щодо судових витрат, сплачено судовий збір у розмірі 2 422.40 грн. Витрати на професійну правничу допомогу орієнтовно складають 6 000.00 грн.

Позиція відповідача

Відзив не подав.

Процесуальні дії у справі

За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями Зарічного районного суду м. Суми, вона передана на розгляд головуючому судді Косар А. І.

19 листопада 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Представнику позивача документ в електронному вигляді (ухвала про відкриття провадження, повістка-повідомлення) було надіслано в його електронний кабінет.

Відповідачу документи (ухвала про відкриття провадження, повістка-повідомлення) у паперовому вигляді було надіслано за встановленим місцем проживання, однак поштове відправлення було повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 755/4829/23, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи.

Відповідно до статті 44 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у визначений судом строк відповідач не подав.

Суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

20.02.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки від 20.02.2024, які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Е895», укладено кредитний договір № 20.02.2024- 100001735 від 20.02.2024.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (пункт 3.1 Пропозиції).

Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах визначених у заявці (п.3.3 Пропозиції).

Сума кредиту 10 000.00 грн. Строк на який надається кредит 28 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 18.03.2024. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику: 4149-49XX-XXXX-1537 (п. 2, 3,4 Заявки).

Процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування Кредитом (п. 6 Заявки).

Денна процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,34% за 1 день користування Кредитом (п. 7 Заявки).

Комісія пов`язана з наданням кредиту - 15 % від суми кредиту та дорівнює 1 500.00 грн (п.9 Заявки).

Згідно даних паспорту споживчого кредиту ТОВ «Споживчий центр» тип кредиту: кредитна лінія, сума/ліміт кредиту: 10 000.00 грн, строк кредитування: 140 днів з дати його надання. Процентна ставка: 365% річних, платежі за супровідні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору: комісія 1 500.00 грн, яка нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Загальні витрати за кредитом 13 743.93 грн. Паспорт містить відомості про графік платежів та підписаний одноразовим ідентифікатором «Е895».

Згідно квитанції LIQPAY ID операції без зазначення номера та дати, 20.02.2024 о 14:00 на картку VISA НОМЕР_1 *37 переказано АТ КБ «ПриватБанк» кошти 10 000.00 грн як видача за договором № 20.02.2024-100001735, платник Швидкий кредит, сайт: Sgroshi.com.ua. Способи організації переказу грошових коштів узгодженні між АТ КБ ПриватБанк та ТОВ «Споживчий центр» у договорі про надання послуг в системі LigPay №4507 від 01 листопада 2020 року

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК).

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом пункту 4 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Згідно з частиною 2 статті 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, нормами Закону України «Про споживче кредитування» кредитору надано право встановлювати в договорі умову щодо комісії пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, а також відносити плату за такі послуги до загальних витрат за споживчим кредитом.

Неустойкою (штрафом, пенею), за статтею 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України).

Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Також, відповідно до чч. 1-2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Суд установив, що між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий центр» було укладено кредитний договір № 20.02.2024- 100001735 від 20.02.2024 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).

Відповідно до умов договору ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кошти в сумі 10 000.00 грн строком на 28 днів, тобто до 18.03.2025, а останній зобов`язався повернути кошти, сплатити відсотки за користування ними, комісію, розмір яких визначений договором, а також неустойку у випадку невиконання/неналежного виконання зобов`язань за договором.

ТОВ «Споживчий центр» являється абонентом Системи BankID Національного банку з 26 жовтня 2020 року, що підтверджено скрін з сайту https://bank.gov.ua.

Відповідно до пункту 10 ч. 1. Закону України «Про платіжні послуги» еквайринг - платіжна послуга, що полягає у прийнятті платіжних інструментів, результатом якої є переказ коштів отримувачу та/або видача коштів у готівковій формі. Згідно статті 37 вищезазначеного закону еквайринг здійснюється еквайром на підставі договору, укладеного з отримувачем, з урахуванням вимог законодавства.

Видача кредитних коштів відповідачу підтверджується квитанцією про перерахунок коштів від 20.02.2024, яка є первинним платіжним документом у розумінні Закону України «Про платіжні послуги», а відтак належним та допустимим доказом видачі коштів відповідачу.

Таким чином, Кредитодавцем було перераховано кошти на картковий рахунок відповідача, номер якого зазначено ним у кредитному договорі (заявці), за допомогою інтернет еквайрингу, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів, чим позивач виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі.

Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Споживчий центр» суд вважає доведеним, крім цього зазначена обставина не заперечується відповідачем.

Відповідач, у порушення умов укладеного договору, своєчасно не повернув кредитні кошти, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом 10 000.00 грн, заборгованості за процентами 2 800.00 грн, комісії 1 500.00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Розмір заборгованості за Кредитним договором у частині нарахування відсотків за період з 20.02.2024 по 18.03.2025 відповідає умовам вказаного договору.

Згідно п. 3.1. Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії), предметом договору також є сплата позичальником комісії. У п. 9 Заявки кредитного договору № 20.02.2024- 100001735 від 20.02.2024 (кредитної лінії) передбачено сплату комісії, пов`язана з наданням кредиту, не більше 15% від суми кредиту, що дорівнює 1 500.00 грн.

Суд встановив, що комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування Кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний Позичальником, з використанням стороннього сервісу інтернет-еквайрингу.

Отже, враховуючи, що Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту, сплата якої також передбачено у кредитному договорі, є істотною умовою договору, яку сторони погодили та яка підлягає виконанню, а тому суд вважає обґрунтованим нарахування позивачем комісії у розмірі 1 500.00 грн.

Згідно статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Розмір вказаної заборгованості за кредитним договором відповідач не спростував, власного контррозрахунку, доказів про належне виконання умов кредитного договору не надав.

З огляду на викладене суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги доведеними, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 14 300.00 грн, з яких: заборгованість за кредитом 10 000.00 грн, заборгованість за процентами 2 800.00 грн, комісія за надання кредиту 1 500.00 грн.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Понесення позивачем судових витрат у виді судового збору в розмірі 2 422.40 грн із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0,8, що передбачено частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» підтверджено випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Відповідно до статті141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422.40 грн.

Керуючись стст. 7, 141, 191, 258, 259, 263-265, 268, 272, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (код за ; Україна, 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, МФО 305299, р/р НОМЕР_3 ) заборгованість за Кредитним договором № 20.02.2024- 100001735 від 20.02.2024 у розмірі 14 300 (чотирнадцять тисяч триста) грн 00 коп., суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень:http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України).

Інформація про сторони та інших учасників справи:

позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» код за , місце знаходження юридичної особи: вулиця Саксаганського, 133-А, м. Київ, 11032, Україна;

представник позивача Сарана Артур Олександрович РНОКПП: НОМЕР_4 ; місце знаходження: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, 11032, Україна;

відповідач ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 , встановлене місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя А. І. Косар