Справа № 473/5675/25
Провадження № 22-ц/812/575/26
У Х В А Л А

21 січня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Лівінського І.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 грудня 2025 року позов АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволений.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, 14 січня 2026 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу через засоби поштового зв`язку, в якій просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Також подав клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Однак апеляційне провадження не може бути відкрите, а апеляційну скаргу належить залишити без руху, з огляду на таке.

Так, за правилами пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» (далі Закон).

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону апеляційна скарга на рішення суду, подана фізичною особою оплачується судовим збором за ставкою у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви від розміру оспорюваної суми, але не більше 8 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону, позовна заява майнового характеру, яка подана юридичною особою оплачується за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік», прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 1 січня 2025 року становив 3028 грн.

З урахуванням того, що позовна заява була подана через систему «Електронний суд» в електронній формі, судовий збір підлягав оплаті з застосуванням коефіцієнту 0,8, то ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви становила 2422,40 грн (3028х0,8).

Отже, судовий збір за подання апеляційної скарги становить 3633,60 грн (2422,40 х 150%).

Звертаючись з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 не сплатив судовий збір, просив звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на скрутне матеріальне становище, оскільки на сьогоднішній день не працює, має слабкий стан здоров`я (оформлює інвалідність), має на утриманні неповнолітню дитину.

Питання звільнення від сплати судового збору, як складової судових витрат, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення його сплати регулюються статтею 136 ЦПК України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Також питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Як вбачається зі змісту цієї норми, існує чотири умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Згідно із частиною 3 вказаної статті, при визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті, суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Враховуючи висновки Верховного Суду в ухвалі від 29 вересня 2025 року у справі № 339/471/24, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна одночасно подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

Однак заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору не підтверджене належними та достатніми доказами, які б свідчили про те, що майновий стан ОСОБА_1 перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі за подання апеляційної скарги.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2022 року в справі № 697/2951/19 (провадження № 61-16827св21) зазначено, що «єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані. Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року). Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору».

Визначення майнового стану сторони процесу є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату судових витрат. Якщо через низький рівень майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати (див. постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31 липня 2019 року, справа № 821/1896/15-а, провадження № К/9901/14384/18).

Апеляційний суд зауважує, що обов`язок доведення існування обставин, що свідчать про скрутний майновий стан заявника для відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони покладається саме на заявника. Підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (довідка про доходи за календарний рік, який передує року подання до суду апеляційної скарги, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, довідка про перебуванні скаржника на утриманні іншої особи, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо).

Відтак, заявляючи про звільнення його від сплати судового збору, відповідачем не було подано належних та достатніх доказів свого скрутного майнового становища в період, який може бути врахований за статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, посилання скаржника на неможливість сплатити судовий збір є недоведеним, клопотання про звільнення від сплати судового збору належить залишити без задоволення, а апеляційну скарга залишити без руху, оскільки подана без дотримання вимог статті 356 ЦПК України.

На підставі викладеного та відповідно до вимог частини 2 статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 136, 185, 356, 357 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір»,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 грудня 2025 року залишити без руху.

Надати апелянту можливість в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, усунути недоліки, наведені у її мотивувальній частині, а саме:

- сплатити 3633,60 грн судового збору та надати оригінал квитанції про сплату судового збору до Миколаївського апеляційного суду.

Платіжні реквізити для сплати судового збору:

Одержувач коштів: Миколаїв. ГУК/тг м. Миколаїв/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA 0014478

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом __ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від _ (Дата оскаржуваного рішення) по справі __ (Номер справи), Миколаївський апеляційний суд.

У випадку несплати судового збору у зазначений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду І.В. Лівінський