Номер провадження 2/756/796/26
16 січня 2026 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шролик І.С.,
секретар судового засідання - Лисенко Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2025 року позивач ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, в якому просить визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 у три місяці з часу набрання рішенням законної сили.
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер приблизно у лютому 2022 року, про що 11 січня 2023 року складено актовий запис про смерть №780 Київським відділом державної реєстрації смерті ЦМУ МЮ.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_5 є спадкоємцем майна померлого за заповітом, який посвідчений 13 серпня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М.
ОСОБА_6 у шестимісячний строк після смерті ОСОБА_4 не зверталась до нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо ані про існування складеного ОСОБА_4 заповіту на її ім`я, ані про смерть останнього. Про існування заповіту на її ім`я, їй сповістив військовий знайомий ОСОБА_4 вже після його смерті.
У вересні 2023 року позивач звернулась до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини, проте постановою приватний нотаріус КМНО ОСОБА_7 відмовила у вчиненні нотаріальної дії, через пропуск шестимісячного строку. Просить визнати поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини через відсутність в неї інформації про складання на її ім`я заповіту та задовольнити позовні вимоги.
Рух справи
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 липня 2025 року матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Шролик І.С.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, визначено, що спір підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого розгляду на 27 серпня 2025 року. Витребувано у приватного нотаріуса належним чином завірену копію спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_4 .
Від представника відповідача Київської міської ради 12 серпня 2025 року надійшов відзив на позовну заяву.
Від представника позивача 21 жовтня 2025 року надійшли додаткові пояснення.
На виконання ухвали суду про витребування доказів від приватного нотаріуса КМНО Гаврилової О.В. 21 жовтня 2025 року надійшла копія матеріалів спадкової справи №3/2023 від 04 травня 2023 року щодо майна померлого ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року за клопотанням представника позивача замінено відповідача Київську міську раду належним відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24 грудня 2025 року закрито підготовче провадження по справі.
Від представника Київської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.
В судовому засіданні 24 грудня 2025 року надав пояснення свідок ОСОБА_8 , який суду сповістив, що на прохання побратимого ОСОБА_4 передав у 2023 році ОСОБА_9 пакет з документами.
В судовому засіданні 24 грудня 2025 року представник позивача ОСОБА_3 підтримала заявлені вимоги, наполягала на їх задоволенні. Пояснила, що під час складання заповіту позивач була неповнолітньою, їй було лише 13 років, про існування заповіту навіть не була обізнаною. Лише влітку 2023 року невідомий військовий подзвонив та сповістив, що має конверт і повідомив, що ОСОБА_4 помер, а вона є спадкоємицею.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 двічі 24 грудня 2025 року та 16 січня 2026року не з`явилась про час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином, шляхом скерування судової кореспонденції за адресою, яку зазначила в заяві нотаріусу, як місце проживання. За відомостями інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 в реєстрі територіальної громади міста Києва не значиться.
16 січня 2026 року представник позивача ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити заявлені вимоги, не заперечує проти заочного розгляду.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами.
Фактичні обставини справи
Судом встановлено, що приблизно у лютому 2022 року помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 11 січня 2023 року складено актовий запис про смерть №780 від 11січня 2023 року на підставі лікарського свідоцтва про смерть від 14 грудня 2022 року, виданого відділом СМЕ трупів Київського міського клінічного бюро.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді частки на квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до інформаційної довідки від 08 травня 2023 року, яка видана начальником КП КМР «Київське міське БТІ» (а.с.51).
ОСОБА_4 13 серпня 2015 року зробив розпорядження все майно, що буде належати йому на день смерті , де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також те, щ відповідно до законодавства України може бути ним успадковане , у повному обсязі, без будь-яких винятків заповідає ОСОБА_9 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , в с.Бехтерів,Херсонської області. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом КМНО Кударенком В.М. (а.с.10).
Зі свідоцтва про шлюб встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уклала шлюб 29 березня 2025 року та змінила прізвище на ОСОБА_1 .
З копії матеріалів спадкової справи, судом встановлено, що 04 травня 2023 року до приватного нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2 (а.с.43).
28 вересня 2023 року ОСОБА_9 звернулась до приватного нотаріуса Гаврилової О.В. зі заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , за заповітом. (а.с.59).
Постановою 28 вересня 2023 року ОСОБА_9 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_9 пропустила шестимісячний термі встановлений законом з дня смерті ОСОБА_4 .
Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення
Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Часом відкриття спадщини відповідно до ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Також при визначенні позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд звертає увагу на п. 20 розд. «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом двох років з дня його припинення або скасування у випадку, якщо смерть фізичної особи зареєстрована пізніше ніж через один місяць з дня смерті такої особи або дня, з якого її оголошено померлою, строки, встановлені статтями 1269,1270, 1271, 1272, 1273, 1276, 1277, 1283, 1298 цього Кодексу, обчислюються з дня державної реєстрації смерті особи. При цьому часом відкриття спадщини вважається день смерті спадкодавця або день, з якого спадкодавця оголошено померлим, незалежно від часу державної реєстрації смерті.
Як встановлено з актового запису про смерть №780 вчиненого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 помер приблизно у лютому 2022 року в м.Києві, прична смерті невідома.
Згідно частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до положень статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.
Згідно положень статті 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до п. 24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої ст. 1272 ЦК України.
Згідно положень постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Велика Палата ВС у постанові від 26 червня 2024 року з цього приводу висловила правову позицію, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту. Проте така необізнаність повинна ототожнюватися з незнанням спадкоємцем про його право на спадкування загалом; в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають зі спадкування (справа № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24). Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Згідно положення частини 4 статті 263 ЦПК України, суд застосовує до спірних правовідносин висновки Верховного Суду.
Судом досліджений заповіт, який складений 13 серпня 2015 року спадкодавцем ОСОБА_4 , на ім`я ОСОБА_9 , 2002 року народження, яка на час його посвідчення була неповнолітньою, їй виповнилося лише 13 років.
Як повідомив в судовому засіданні свідок, саме він у 2023 році, точної дати не пам`ятає, сповістив спадкоємиці про наявність заповіту, складеного ОСОБА_4 на її ім`я.
Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.
Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
Проте, як вбачається з матеріалів спадкової справи, судом встановлено, що в порушення нотаріусом згаданої норми, 04 травня 2023 року нотаріусом заведена спадкова справа не сповістила ОСОБА_9 про відкриття спадщини, яка є спадкоємцем за заповітом, й місце проживання якої не змінилося, є тим самим, яке зазначено в заповіті: АДРЕСА_2 , проте нотаріусом не закликано її до спадкування й не сповіщено про наявний заповіт.
З матеріалів справи встановлено, що сестра спадкодавця ОСОБА_2 звернулась у травні 2023 року зі заявою про прийняття спадщини, проте на виклик до нотаріуса за вих..№ 33/02-14 від 08 травня 2023 року для оформлення спадкових справ із наявними оригіналами документів, що посвідчують особу та родинні відносини зі спадкодавцем не з`явилась. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.55).
Також неодноразово ОСОБА_2 викликалась до суду, проте не з`явилась.
За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ст. 6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, прийшов до переконання, що позивач пропустила строк прийняття спадщини, з поважних об`єктивних причин, не була обізнана про наявність складеного на її ім`я заповіту, захистити своє порушене право не може, факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення її від спадкування, позивачем надано належні та допустимі докази поважності пропущеного строку для прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини ОСОБА_10 поважною, а тому позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, терміном в три місяці.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1268-1270, 1272 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 12, 80, 81, 89, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282, 354 Цивільного процесуального Кодексу України, суд
Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк терміном в три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер приблизно ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга позивачем подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 16 січня 2026 року.
Суддя І.С. Шролик