РІШЕННЯ

іменем України

19.01.2026

м. Дніпро

справа №202/10580/25

провадження № 2/199/1759/26

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Подорець О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»

відповідач ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначив, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори: 1) №7 від 20.11.2020, за яким позичальнику видано кредит у сумі 20 189,00 грн.; 2) №7 від 23.11.2020, за яким позичальнику видано кредит у сумі 16 598,00 грн.

Відповідач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконує, у зв`язку із чим станом на 03.07.2025 утворилася заборгованість:

1)за кредитним договором №7 від 20.11.2020 в розмірі 26 937,10 грн., з яких: 14 701,37 грн. заборгованість за кредитом; 12 235,73 грн. заборгованість за процентами.

2)за кредитним договором №7 від 23.11.2020 в розмірі 4 198,69 грн., з яких: 3 054,44 грн. заборгованість за кредитом; 0,61 грн. заборгованість за процентами; 1 143,64 грн. заборгованість за комісією.

Оскільки на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасила, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитними договорами №7 від 20.11.2020 та №7 від 23.11.2020 в загальному розмірі 31 135,79 грн., а також судові витрати по справі.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 03.11.2025 дану цивільну справу передано на розгляд Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпра.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 28.11.2025 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Розгляд (формування та зберігання) судової справи проводиться в змішаній (паперовій та електронній) формі.

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлялася судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої вона є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 , постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори: 1) №7 від 20.11.2020, за яким позичальнику видано кредит у сумі 20 189,00 грн.; 2) №7 від 23.11.2020, за яким позичальнику видано кредит у сумі 16 598,00 грн.

Умови кредитних договорів відповідач належним чином не виконала, у зв`язку з чим згідно розрахунку позивача, станом на 03.07.2025, утворилася заборгованість:

1) за кредитним договором №7 від 20.11.2020 в розмірі 26 937,10 грн., з яких: 14 701,37 грн. заборгованість за кредитом; 12 235,73 грн. заборгованість за процентами.

2) за кредитним договором №7 від 23.11.2020 в розмірі 4 198,69 грн., з яких: 3 054,44 грн. заборгованість за кредитом; 0,61 грн. заборгованість за процентами; 1 143,64 грн. заборгованість за комісією.

Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

За приписами ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 11.02.2021 № 16 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів того, що відповідач сплатила заборгованість за кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку.

Водночас суд враховує, що якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на неї покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами перед судом, що нею не було зроблено.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами №7 від 20.11.2020 та №7 від 23.11.2020 в загальному розмірі 31 135,79 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з урахуванням результату розгляду справи з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором №7 від 20.11.2020, яка виникла станом на 03.07.2025, та складається з заборгованості за кредитом в розмірі 14 701,37 грн.; заборгованості за процентами в розмірі 12 235,73 грн., а всього в розмірі 26 937 (двадцять шість тисяч дев`ятсот тридцять сім) грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором №7 від 23.11.2020, яка виникла станом на 03.07.2025, та складається з заборгованості за кредитом в розмірі 3 054,44 грн., заборгованості за процентами 0,61 грн., заборгованості за комісією 1 143,64 грн., а всього в розмірі 4 198 (чотири тисячі сто дев`яносто вісім) грн. 69 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 19 січня 2026 року.

Позивач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», , місцезнаходження - вулиця Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя О.Б.Подорець