Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2026 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

за участю секретаря Культенко Н.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Тарасюка А.В. звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з указаним позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в обґрунтування якого зазначає, що внаслідок ДТП, яка сталася 18.09.2025 року о 20 год. 15 хв. по вул. Спасо-Преображенській, 1 в с. Мошни, Черкаського району, Черкаської області та порушення ОСОБА_2 , який керував автомобілем «ВАЗ 210740», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вимог Правил дорожнього руху, пошкоджено причіп ПГ МФ 8909, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що буксирувався автомобілем «Toyota Land Cruiser 150», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 , чим завдано позивачеві майнової шкоди.

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 02.10.2025 року у справі №707/3819/25, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, та застосованого до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., а тому згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, обставини вини ОСОБА_2 у ДТП та наслідках такої ДТП не потребують доказування.

Позивач зазначає, що належність йому на праві власності пошкодженого ТЗ внаслідок вчинених дій ОСОБА_2 на причіп ПГ МФ 8909, реєстраційний номер НОМЕР_2 , підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 .

Крім того, згідно інформації з офіційного сайту МТСБУ транспортні засоби «ВАЗ 210740», реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп ПГ МФ 8909, реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент ДТП не були забезпеченими за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ч.6 Розділу VІ ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 21 травня 2024 року, що набрав чинності 01 січня 2025 року, дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладені та набрали чинності до введення в дію цього Закону, продовжують діяти на умовах, що були чинними на день набрання чинності такими договорами.

Враховуючи положення п.1 ч.1 ст.43 Закон №3720-ІХ МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України ТЗ, щодо якого на дату настання ДТП був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної ТЗ, щодо якого на дату настання ДТП був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому.

Оскільки у власників транспортних засобів, які були учасниками ДТП на момент пригоди відсутні чинні договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, позивач вважає що завдана йому шкода повинна бути відшкодована на підставі загальних норм ЦК України, а не на підставі спеціальних норм Закону №3720-ІХ.

ОСОБА_1 вказує, що для встановлення розміру матеріального збитку завданого пошкодженням належному йому причепа ПГ МФ 8909, реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті ДТП з вини ОСОБА_2 , останній звернувся до судового експерта Петрушанка В.Ф. про проведення дослідження з визначення матеріального збитку.

Крім того, 09.10.2025 року на замовлення позивача, судовим експертом Петрушанко В.Ф. складено висновок експерта №167 по дослідженню з визначенням матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного ТЗ ПГ МФ 8909, реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно якого вартість матеріального збитку на дату оцінки складає 130 000, 00 грн., відповідно даної експертизи розмір матеріального збитку рівний ринковій вартості причепа до ДТП, в зв`язку з тим, що вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу є не меншою за його ринкову вартість.

На замовлення позивача з метою встановлення вартості транспортного засобу причепа ПГМФ 8909, реєстраційний номер НОМЕР_2 після ДТП судовим експертом Петрушанко Вадимом Федоровичем складено Висновок експерта №167а від 09 жовтня 2025 року, згідно якого ринкова вартість колісного транспортного засобу ПГМФ 8909, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження в ДТП станом на 24 вересня 2025 року складає 6600, 00 грн.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. В даному випадку позивач вважає належний йому транспортний засіб ПГМФ 8909, реєстраційний номер НОМЕР_2 фізично знищеним, через те, що вартість відновлювального ремонту є не меншою за його ринкову вартість, пошкоджений причеп знаходиться у Позивача.

Отже, Позивачу внаслідок пошкодження причепа ПГМФ 8909, реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті ДТП, яка сталася 18 вересня 2025 року з вини Відповідача завдано майнової шкоди в розмірі 130 000, 00 грн.

Крім того, за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, Позивачем сплачено експерту 5000,00 грн., що підтверджується договором на виконання послуг від 19 вересня 2025 року, актом виконаних послуг №165 від 09 жовтня 2025 року.

Таким чином, з Відповідача підлягає стягненню грошові кошти в розмірі 135000, 00 грн., з розрахунку 130 000,00 грн. розмір матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу + 5000, 00 грн. витрати в зв`язку з оплатою послуг судового експерта за складання Висновку експерта №167.

Однак, жодних дій спрямованих на врегулювання даного питання в досудовому порядку з боку відповідача здійснено не було.

Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання в досудовому порядку, це призвело до порушення прав позивача на відшкодування шкоди.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошову суму в розмірі 135000 грн.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 11.12.2025 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідача про розгляд справи було повідомлено у встановленому законом порядку про що є підтвердження у матеріалах справи.

За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що внаслідок ДТП, яка сталася 18.09.2025 року о 20 год. 15 хв. по вул. Спасо-Преображенській, 1 в с. Мошни, Черкаського району, Черкаської області та порушення ОСОБА_2 , який керував автомобілем «ВАЗ 210740», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вимог Правил дорожнього руху, пошкоджено причіп ПГ МФ 8909, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що буксирувався автомобілем «Toyota Land Cruiser 150», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 , чим завдано позивачеві майнової шкоди.

Згідно постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 02.10.2025 року у справі №707/3819/25, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, та застосованого до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., а тому згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, обставини вини ОСОБА_2 у ДТП та наслідках такої ДТП не потребують доказування.

Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 , причіп ПГ МФ 8909, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_1 .

Згідно інформації з офіційного сайту МТСБУ транспортні засоби «ВАЗ 210740», реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп ПГ МФ 8909, реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент ДТП не були забезпеченими за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Встановлено, що 09.10.2025 року на замовлення позивача, судовим експертом Петрушанко В.Ф. складено висновок експерта №167 по дослідженню з визначенням матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного ТЗ ПГ МФ 8909, реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно якого вартість матеріального збитку на дату оцінки складає 130 000, 00 грн., відповідно даної експертизи розмір матеріального збитку рівний ринковій вартості причепа до ДТП, в зв`язку з тим, що вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу є не меншою за його ринкову вартість.

Крім того, на замовлення позивача з метою встановлення вартості транспортного засобу причепа ПГМФ 8909, реєстраційний номер НОМЕР_2 після ДТП судовим експертом Петрушанко Вадимом Федоровичем складено Висновок експерта №167а від 09 жовтня 2025 року, згідно якого ринкова вартість колісного транспортного засобу ПГМФ 8909, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження в ДТП станом на 24 вересня 2025 року складає 6600, 00 грн.

Згідно зі ст.1191ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст.979 ЦК України та ст.16 Закону України «Про страхування за договором страхування» одна сторона зобов`язується у разі настання певної події виплатити другій стороні або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Як вбачається із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

Відповідно до п. 4, 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування школи, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. 6. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 993, 1191 ЦК України, Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,ст.ст.12,81,141,263-268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючого в АДРЕСА_2 ), грошову суму в розмірі 135000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення в електронній формі сторони можуть за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Суддя: О. М. Суходольський