Провадження №2/447/354/26
Справа №447/3701/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

21.01.2026 м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Рябчун А.В.,

секретаря судового засідання- Непопалової М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

18 листопада 2025 року ТОВ «ФК Єврокредит» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 18.03.2021 року між АТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-Договір №TDB.2021.0028.6889 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank (далі Кредитний договір), який складається з публічної частини договору, яким є Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК» та в мережі інтернет, та індивідуальної частини, якою є вказана Заява-Договір, яку позичальник підписав особисто і її примірник отримав у день її підписання.

Відповідно до п. 2 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору Банк на підставі отриманої від Клієнта заяви, відкрив Клієнту Поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, та Поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи. Факт отримання Клієнтом картки та її номер зафіксовано зазначено у заключному розділі Кредитного договору (реквізити та підписи сторін).

На Поточний рахунок у гривні Банк надав Клієнту кредит, встановивши Доступний ліміт кредитної лінії у межах Максимального ліміту кредитної лінії, що встановлений у п.4. розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору.

Позивач вказує, що надалі Банк свої зобов`язання перед Клієнтом за Кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши Доступний ліміт кредитної лінії у межах Максимального ліміту кредитної лінії на Поточний рахунок Клієнта у гривні і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах Доступного ліміту кредитної лінії, визначеного Кредитним договором. Клієнт здійснював користування грошовими коштами Доступного ліміту кредитної лінії, що відображено у виписках з його рахунку.

Однак, свої зобов`язання за Кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією Відповідач не виконав, внаслідок чого станом на 03.09.2024 року сформувалась заборгованість у сумі 35 031,29 грн., що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 9 958,80 грн. та заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 25 072,49 грн.

В ході укладених договорів факторингу, зобов`язання відповідача за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК Єврокредит».

У зв`язку із цим, позивач просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість заборгованість за Кредитним договором №TDB.2021.0028.6889 від 18.03.2021 року у розмірі 35 031,29 грн., а також витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 200,00 грн.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 19.11.2025 року позовну заяву ТОВ «ФК Єврокредит» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі з урахуванням положень частини 10 статті 28 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторони відповідача та призначено до судового розгляду на 15.12.2025 року.

Представник позивача в судове засідання призначене для розгляду справи не з`явився, однак в позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі представника позивача, та додатково 11.12.2025 року, 19.01.2026 року подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач в судове засідання, призначені на 15 грудня 2025 року, 21 січня 2026 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за відомим суду останнім місцем реєстрації, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 15.12.2025 року справу №447/3701/25 відкладено на 21.01.2026 року.

З дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства суд направив відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення ухвалу про відкриття провадження у справі за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, отриманим за відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру у порядку ст.187 ЦПК України.

За таких обставин, відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін у справі та ухвалити рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24 жовтня 2024 року у справі № 752/8103/13-ц (провадження № 61-6892св23), якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (див. постанову Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 520/5386/15-ц).

З огляду на наявність достатніх матеріалів у справі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відзив на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 не подав.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 власноруч підписав Заяву-Договір (індивідуальна частина) №TDB.2021.0028.6889 від 18.03.2021 року про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank (далі Кредитний договір), який складається з публічної частини договору, яким є Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування Клієнта та на сайті АТ «МЕГАБАНК» та в мережі інтернет, та індивідуальної частини, якою є вказана Заява-Договір, примірник якої позичальник отримав у день її підписання.

Відповідно до п. 2 розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору Банк на підставі отриманої від Клієнта заяви, відкрив Клієнту Поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, та Поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи.

На Поточний рахунок у гривні Банк надав Клієнту кредит, встановивши Доступний ліміт кредитної лінії у межах Максимального ліміту кредитної лінії, що встановлений у п.4. розділу «Запевнення та умови» Кредитного договору.

Згідно копії Довідки про відкриття рахунків від 18.03.2021 року, з особистими підписами директора та головного бухгалтера, підтверджено відкриття Борисовським В.Я. поточних рахунків у гривні, доларах США та у Євро

З копії Тарифного пакету todobank, який є Додатком до договору №TDB.2021.0028.6889 від 18.03.2021 року, встановлено детальний перелік видів надання банком фінансових послуг.

Відповідно до копії Паспорта споживчого кредиту, він містить інформацію, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, зокрема, сума ліміту може встановлюватись від 0 до 200000 грн., в залежності від суми, яка визначена та встановлена на підставі чинних у Банку внутрішніх процедур та методик (критеріїв). Розмір ліміту зазначається у Мобільному додатку або повідомляється клієнту у порядку передбаченому договором.

Згідно копії Довідки-розрахунку заборгованості виданої Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Мегабанк», загальна заборгованість станом на 03.09.2024 року по кредитному договору №TDB.2021.0028.6889 від 18.03.2021 року становить 35 031,29 грн., з яких заборгованості за основним боргом 9 958,80 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 25 072,79 грн.

Згідно копії Договору №GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 року ТОВ «Мегабанк» (Банк) відступило ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» (Новий кредитор) право вимоги до Боржників зазначених у Додатку 1 до цього договору, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 по кредитному договору №TDB.2021.0028.6889 від 18.03.2021 року, що підтверджується копією Витягу з Додатку 1 до Договору про відступлення прав вимоги .

Також, згідно копії Договору №1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 року ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» (Первісний кредитор) відступило ТОВ «ФК Єврокредит» (Новий кредитор) право вимоги до Боржників, зазначених у Додатку 1 до цього договору, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 по кредитному договору №TDB.2021.0028.6889 від 18.03.2021 року, що підтверджується копією Витягу з Додатку 1 до Договору про відступлення прав

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 ЦК України.

Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором.

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1 статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).

Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень статей 1077-1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги)одна сторона(фактор)передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта)за плату(у будь-який передбачений договором спосіб),а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога),а також право вимоги, яке виник не в майбутньому(майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ТОВ «ФК Єврокредит» на підставі укладеного договору факторингу є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем ОСОБА_1 , відповідно до умов Кредитного договору №TDB.2021.0028.6889 від 18.03.2021 року.

Всупереч умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання, і фактично отримані та використані ним грошові кошти у добровільному порядку кредитору в повному обсязі повернуті не були.

Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості по кредитному договору, ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів.

Однак, згідно наданої Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Мегабанк» Довідки-розрахунку заборгованості по кредитному договору №TDB.2021.0028.6889 від 18.03.2021 року, загальна заборгованість станом на 03.09.2024 року становить 35 031,29 грн., з яких заборгованості за основним боргом 9 958,80 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 25 072,79 грн.

Судом враховано, що у матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості, поданий позивачем, при цьому відповідач не надав заперечень з приводу вказаного розрахунку, свого розрахунку не подав. З огляду на зазначене, суд вважає поданий позивачем розрахунок заборгованості належним доказом, оскільки такий не спростовано відповідачем.

У постанові Верховного Суду від 03 грудня 2024 року у справі № 487/6342/18 (провадження № 61-2433св24) зазначено, що обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісне виконання усіх своїх зобов`язань, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора.

Враховуючи, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання в строки, передбачені умовами договору, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості, обґрунтованими.

Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у виписці з особового рахунку боржника, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, відтак доходить переконання про обґрунтованість цієї суми.

Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені, в судове засідання відповідач не з`явився, відзив на позовну заяву не подавав.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК Єврокредит» заборгованість за кредитним договором у розмірі 35 031,29 грн.

Щодо розподілу судових витрат

У позовній заяві позивач також просить стягнути з відповідача на його користь витрати за надану правничу допомогу у розмірі 11 200,00 грн.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано: копію Договору про надання правничої допомоги №1/07 від 01.07.2025 року укладеного між ТОВ «ФК Єврокредит» та Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» з додатками, копію реєстру боржників з зазначенням боржника ОСОБА_1 , копію Акта приймання-передачі послуг з правничої допомоги на загальну суму 11 200 гривень, (копію ордера на представництво ТОВ «ФК Єврокредит» та копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

Жодним чином не заперечуючи права позивача отримати всі види професійної правничої допомоги, а так само не заперечуючи кваліфікацію адвоката, який надав якісні послуги відповідно до замовлення, суд на засадах пропорційності, враховуючи наведене вище та відповідно критеріїв статті 143 ЦПК України, зокрема, співмірності і розумності, оцінює очікувані понесення позивачем витрати з точки зору мінімально необхідного їх розміру, що підлягає віднесенню на сторону відповідача з покладенням на останнього обов`язку відшкодувати такі витрати, суд вважає необхідним зменшити розмір заявлених судових витрат на професійну правничу допомогу до 3 000,00 грн.

Крім того, з відповідача відповідно до статті 141 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп., сплачений ТОВ «ФК Єврокредит» при зверненні з позовом до суду.

Керуючись статями 12, 13, 81, 89, 141, 178, 247, 261, 263-265, 280 ЦПК України, статями 526, 530, 1054 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Єврокредит» заборгованість за Кредитним договором №TDB.2021.0028.6889 від 18.03.2021 року у розмірі 35 031 (тридцять п`ять тисяч тридцять одна) гривня 29 копійок що складається з:

- заборгованості за кредитом у сумі 9 958,80 гривень;

- заборгованості по сплаті відсотків у сумі 25 072,49 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга позивачем на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКЕРДИТ», , місцезнаходження юридичної особи: 49001, м. Дніпро, просп. Ушинського, буд. 1 офіс 105.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Анна Рябчун