Справа № 143/744/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2026 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Сича С.М.,

з участю секретаря Левченко М.О.,

розглянувши в підготовчому провадженні в приміщенні суду в місті Погребище Вінницького району Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом,-

встановив:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок позначений літерою «А», загальною площею 75,8 кв. м., житловою площею 28,8 кв. м., веранду позначену літерою «а», літню кухню позначену літерою «Б», погріб позначений літерою «п/б», сарай позначений літерою «В», сарай позначений літерою «в», вбиральня позначена літерою «Г», огорожа позначена за номером 1, ворота з хвірткою позначені за номером 2, криниця позначена за номером 3, криниця позначена за номером 4, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки - ОСОБА_2 , якій за життя належав на праві власності вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким все майно, що належало їй на праві власності,заповіла ОСОБА_1 .

Після смерті спадкодавиці відкрилася спадщина, позивачка є спадкоємцем за заповітом.

Заява до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Башти-Бєляєвої Марини Олександрівни про прийняття спадщини позивачем була подана у передбачений законом строк.

Після її звернення до приватного нотаріуса із заявою в частині видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами нотаріусом їй було відмовлено.

Водночас було роз`яснено, що згідно п. 4.16 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві.

За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, вона змушена звернутися із цим позовом до суду.

Позивачка в підготовче засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву, в якій просить позовну заяву розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги (а.с.142).

Представник Погребищенської міської ради в підготовче засідання не з`явився, однак головний спеціаліст юрист відділу правового забезпечення Погребищенської міської ради Дзюба О.О. через канцелярію суду 13.01.2026 року подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с. 136).

Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання представником відповідача позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей, що містяться у технічному паспорті, виготовленому Липовецьким відокремленим підрозділом КП «ВООБТІ» від 29.01.2025 року на житловий будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , вищезазначені об`єкти нерухомості побудовані з 1964 по 1989 роки (а.с.11).

25.01.2005 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем Станилівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області Лабан Н.В. зареєстрований в реєстрі за №21, згідно із яким все належне їй майно заповіла на користь доньки ОСОБА_1 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 (а.с. 6).

Згідно із випискою з погосподарської книги №1 Станилівського старостинського округу Погребищенської міської ради Вінницької області за 2021-2025 роки, виданою Погребищенською міською радою Вінницького району Вінницької області від 11.07.2025 року №23-10, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , перебував у власностіОСОБА_2 (а.с. 37).

Згідно із ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В ч.1 ст.1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із довідкою виконкому Погребищенської міської ради від 29.01.2025 року №02-21/348 на день смерті ОСОБА_2 проживала по АДРЕСА_1 спільно із ОСОБА_1 (а.с.78).

Із матеріалів спадкової справи №1/2025 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 вбачається, що позивачка ОСОБА_1 у встановлений законом строк 21.01.2025 року спадщину як спадкоємець за заповітом прийняла, подавши відповідну заяву до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Башти-Бєляєвої Марини Олександрівни (а.с. 59).

Відомостей про прийняття спадщини іншими спадкоємцями в матеріалах спадкової справи немає.

Однак, постановою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Башти-Бєляєвої М.О. від 08.07.2025 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю ОСОБА_2 , оскільки спадкоємцем не надано документів, які підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок чи визначену частку в праві власності на нього (а.с.127).

Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу.

Згідно із ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Як вбачається із матеріалів справи право власності спадкодавця на спірний житловий будинок не було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації на підставі вищезазначених записів в погосподарській книзі.

Проте, зазначена обставина не свідчить про те, що вона не була власником цього житлового будинку і що він не ввійшов до спадкової маси, оскільки право власності спадкодавцем було набуто у порядку, який існував на час будівництва житлового будинку, яке не пов`язувалося із здійсненням державної реєстрації права власності на нього, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією сформульованою у постанові Верховного Суду від 24.05.2022 року у справі №207/2386/16-ц.

В контексті обставин справи суд вважає, що визнання позову представником відповідача, який як орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями розпоряджатися майном територіальної громади, до якої може перейти право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 у разі визнання його судом відумерлою спадщиною, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Отже, зважаючи те, що позивач є спадкоємцем за заповітом на житловий будинок, господарські будівлі та споруди спадкодавця ОСОБА_2 , однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, ураховуючи визнання позову представником відповідача, суд приходить до висновку, що з метою захисту майнових прав позивачки за нею необхідно визнати право власності на спірний житловий будинок, господарські будівлі та споруди.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Зважаючи на те, що позивачка бажає судові витрати залишити за собою, та враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, сплачений нею судовий збір не підлягає стягненню із відповідача на її користь.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 133, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок позначений літерою «А», загальною площею 75,8 кв. м., житловою площею 28,8 кв. м., веранду позначену літерою «а», літню кухню позначену літерою «Б», погріб позначений літерою «п/б», сарай позначений літерою «В», сарай позначений літерою «в», вбиральня позначена літерою «Г», огорожа позначена за номером 1, ворота з хвірткою позначені за номером 2, криниця позначена за номером 3, криниця позначена за номером 4, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Погребищенська міська рада Вінницької області (вул. Богдана Хмельницького, 110, м. Погребище, Вінницький район, Вінницька область, 22200), .

Повне судове рішення складено 21.01.2026 року.

Суддя