ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

за участю секретаря судового засідання Кирилішиної В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу №183/11507/24 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Македон Олександра Андрійовича на рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2025 року, ухвалене у складі судді Майної Г.Є., -

ВСТАНОВИВ:

АТ «Універсал Банк» звернувся до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог АТ «Універсал Банк» посилається на те, що Мonobank - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом.

Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наведенні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням htt://www.monobank.ua/terms.

17 березня 2018 року відповідач з метою отримання банківських послуг звернулась до позивача та підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «monobank», на підставі якого йому було надано кредит у розмірі 60 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала в мобільному додатку примірники вищевказаних документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі).

У відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань. Загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед позивачем АТ «Універсал Банк» за договором становить 155130 грн. 70 коп. за тілом кредиту. Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача АТ «Універсал Банк».

У зв`язку з чим, просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17 березня 2018 року у розмірі 155130 грн. 70 коп. за тілом кредиту, яка утворилася станом на 27 серпня 2024 року, та судовий збір у розмірі 3028 грн.

Рішенням Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2025 року позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №б/н про надання банківських послуг «monobank» від 17 березня 2018 року станом на 25 серпня 2024 року в розмірі 102721 грн. 92 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» витрати зі сплати судового збору в сумі 2005 грн. 14 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, представник АТ «Універсал Банк» - Македон О.А. подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування особливостей укладеного за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем договору, що призвело до порушення прав банку.

При ухваленні оскарженого рішення, судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг проекту Monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з Умовами, правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту.

Тим самим, суд першої інстанції дійшов передчасних висновків відносно того, що клієнт не був ознайомлений із вищезазначеними Умовами, правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту.

Крім того, у підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Вищенаведене свідчить про укладення між сторонами у встановлений законом спосіб договору, в тому числі, погодження сторонами Умов і правил разом з додатками, які є невід`ємною складовою договору.

Разом з тим, доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором чи контррозрахунку суми заборгованості, боржником не надано.

У зв`язку з чим просив рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2025 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, про задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк» в повному обсязі. В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалась.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, що 17 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 17 березня 2018 року.

Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема, дату її народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі та орган, що видав, фототаблицю паспорта, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, місце роботи, джерело та розмір доходу.

В Анкеті-заяві відповідачка просить відкрити їй поточний рахунок на її ім`я № НОМЕР_1 у гривні та встановити їй кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та умов зазначених у Анкеті-заяві.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що ця заява разом із Умовами і Правилами обслуговування в АТ «Універсал банк» при надані послуг щодо продуктів monobank I Universal Bank, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ОСОБА_1 та банком договір про надання банківських послуг, а також, що відповідачка ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення, що підтверджується п. 2, 3 Анкети заяви.

ОСОБА_1 у п.6 Анкеті-заяві зазначила, що засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (03003668e79864fee5acb228c4fb1de 27826f0886d1aab|2b6fb031bd98c1bdc6e), яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення їй дій згідно з договором. Визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису.

Підписавши Анкету-заяву, відповідачка ОСОБА_1 підтвердила, що договір кредиту складається з Умов, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, що вона ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір, та зобов`язується виконувати його умови.

Також, підписавши Анкету-заяву відповідач ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку. Вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

Окрім цього, відповідачка погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє відповідачку шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Відповідач у Анкеті-заяві підтвердила, що ця Анкета-заява є також заявою про відкриття рахунку і картки із зразком її підпису. Підписавши Анкету-заяву, ОСОБА_1 надала право та доручила банку здійснювати договірне списання коштів з усіх її рахунків, відкритих у банку, без додаткових її розпоряджень, для погашення будь-яких її грошових зобов`язань перед банком, що випливають із умов договору.

Згідно з Тарифами банку «Monobank», пільговий період за карткою встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка становить 0,00001 % річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами - 4% від заборгованості (не менше 100,00 гривень, але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка у 3,1% на місяць (нараховується на максимальну заборгованість на день за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості); збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості у 6,2% на місяць.

Відповідно до Паспорта споживчого кредиту «Чорної картки МоноБанк», тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту, грн. - від 0 до 500 000 грн. (в залежності від суми, яка відображена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку); строк кредитування - 25 років з правом автоматичного продовження; мета отримання кредиту - на споживчі потреби; спосіб та строк надання кредиту - кредитні кошти надаються клієнту у вигляді суми кредитного ліміту на споживчі потреби на платіжну картку, яка відкрита у банку на підставі укладеного Договору про надання банківських послуг, строк надання кредиту протягом одного дня; пільгова процентна ставка - 0,00001%, базова процентна ставка - 3,1% в місяць (37,2% річних); тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом - 36 668,07 грн.; орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування - 136 668,07 грн.; кількість та розмір платежів, періодичність внесення - щомісяця до останнього дня місяця, наступного за звітним, у розмірі 4% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості); пеня, що є санкцією за порушення зобов`язань за кредитом, не передбачено; штраф, що є санкцією за порушення зобов`язання, нараховується у фіксованій формі та у виді процентної ставки.

У паспорті споживчого кредиту наявна інформація, що Клієнт має право відмовитися від Договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування». Також, у Паспорті споживчого кредиту повідомлено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної у цьому Паспорті в залежності від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. У Паспорті споживчого кредиту повідомлено, що викладена у ньому інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2023.

У Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача зазначається, про погодження сторонами Договору суми кредиту у 100 000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з тих підстав, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, тому відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку по сплаті процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Аналогічні за змістом висновки, викладені у численних постановах Верховного Суду, зокрема, постанові від 12 січня 2021 по справі №524/5556/19, від 09 вересня 2020 року по справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року по справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року по справі №127/33824/19 тощо.

Таким чином колегія суддів вважає, що вказаний кредитний договір, який укладений в електронній формі, відповідає вимогам Закону і доводить факт існування волевиявлення сторін на його укладання, оскільки форма та порядок укладання договору відбулось саме у змішаній формі - підписання позичальником заяви-анкети шляхом засвідчення генерацією ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який в подальшому також буде використовуватися для накладеного удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Зазначені дії свідчать про укладання електронного договору у спрощеній формі (не у вигляді окремого документу).

Позивач наполягає на тому, що після направлення примірників Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблицю обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту до мобільного додатку відповідача, останній ознайомився з ними та погодився з їх умовами, використовуючи електронний цифровий підпис, що свідчить про погодження із позичальником усіх необхідних умов кредитного договору, зокрема і щодо нарахування відсотків за користування кредитом та неустойки за прострочення виконання зобов`язання.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «Універсал Банк» ).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що відповідачеві відкрито рахунок № НОМЕР_2 , у гривні, тип рахунку - Чорна картка, строк дії якої активний до 01/28, що підтверджується довідкою позивача від 14 листопада 2024 року.

Також, позивачем на виконання умов кредитного договору від 17 березня 2018 року відповідачеві відкрито поточний рахунок у гривні № НОМЕР_2 та встановлено на означений поточний рахунок кредитний ліміт у розмірі: 18 березня 2018 року 6000,00 грн, 21 листопада 2018 року 15000,00 грн, 08 березня 2019 року о 18.18 год. 5000,00 грн, 08 березня 2019 року о 18.19 год. 10000,00 грн, 09 березня 2019 року 15000,00 грн, 16 квітня 2019 року 20000,00 грн, 11 січня 2020 року 30000,00 грн, 20 лютого 2021 року 60000,00 грн, 09 грудня 2021 року 40000,00 грн, що підтверджується довідкою про розмір встановленого ліміту від 14 листопада 2024 року.

З виписки про рух коштів за рахунком відповідача за період з 19 березня 2018 року по 15 січня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 отримала кредит, оскільки їй встановлено кредитний ліміт, який станом на 19 березня 2018 року становив 6000,00 грн, 21 листопада 2018 року становив 15000,00 грн, 08 березня 2019 року становив 5000,00 грн, 08 березня 2019 року становив 10000,00 грн, 09 березня 2019 року становив 15000,00 грн, 16 квітня 2019 року становив 20000,00 грн, 11 січня 2020 року становив 30000,00 грн, 20 лютого 2021 року 60000,00 грн, 09 грудня 2021 року становив 40000,00 грн, та вона активно використовувала кредитні кошти на свої споживчі потреби, а також убачається здійснення відповідачкою платежів, спрямованих на погашення заборгованості, строки внесення вказаних платежів.

Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою відповідачем було проведено поповнень карткового рахунку на суму 995 164 грн. 55 коп. та зроблено витрат по картці на суму 1 150 295 грн. 25 коп.

Також з виписки по банківському рахунку від 14 листопада 2024 року, в графі «деталі операції» вбачається «списання відсотків за…», починаючи з 01 квітня 2018 року по 18 червня 2024 року, на загальну суму 52 408 грн. 78 коп. (підсумковий розмір отримано шляхом додавання сум в графах «сума в валюті картки/сума в валюті операції» за призначенням в графі «деталі операції»), що було зараховано позивачем в рахунок погашення процентів за кредитом із сплачених відповідачем коштів.

При цьому, вказана вище Анкета-заява не містить даних про домовленість між сторонами про сплату відсотків, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов і правил розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Універсал банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. Такий правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал банк» не повернуті, кредитор має право вимагати виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів»

Отже, суд першої інстанції, встановивши, що анкета-заява від 17 березня 2018 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту, зменшивши суму заборгованості за тілом кредиту з 155 130 грн. 70 коп. за рахунок протиправно списаних банком відсотків у розмірі 52 408 грн. 78 коп. до 102 721 грн. 92 коп.

Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)».

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк», стягнувши ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за тілом кредиту за договором про надання банківських послуг monobank Universal Bank № б/н від 17 березня 2018 року у розмірі, що становить 102 721 грн 92 коп станом на 14 листопада 2024 року.

Доводи апеляційної скарги щодо доведеності позовних вимог банку в повному обсязі не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, зводяться до незгоди з рішенням суду та не тягнуть його скасування.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстави для скасування рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2025 року відсутні.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Македон Олександра Андрійовича - залишити без задоволення.

Рішення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складено 14.01.2026

Головуючий суддя О.В. Агєєв