Справа № 139/856/25
Провадження № 2/139/538/25
РІШЕННЯ

іменем України

16 січня 2026 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в особі головуючої - судді Тучинської Н.В.,

розглянувши в селищі Муровані Курилівці у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

Сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі Кредитного договору (оферти) № 12.03.2025-100000062 від 12 березня 2025 року, шляхом підписання Заявки, що є частиною цього Договору. Відповідно до умов Кредитного договору сума кредиту складає 8000 гривень. Строк кредиту 140 днів з дати його надання. Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" виконало взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредит у сумі 8000 гривень. Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та належним чином не виконувала.

Від представника позивача ОСОБА_2 11 грудня 2025 року через підсистему "Електронний суд" до суду надійшов позов з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором № 12.03.2025-100000062 в сумі 12492 гривні 65 копійок.

12 грудня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру отримано відповідь № 2122501, відповідно до якої відповідач зареєстрований у АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 15 грудня 2025 року (а.с. 12) прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за правилами спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали про відкриття провадження направлено відповідачу на зареєстровану адресу місця проживання 16 грудня 2025 року та отримано адресатом (а.с. 15).

Відзиву чи заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не подала.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України).

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України).

За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з врахуванням такого:

За правилами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Судом встановлено, що 12 березня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір (кредитної лінії) (оферти) № 12.03.2025-100000062, шляхом підписання Заявки, що є частиною цього Договору.Відповідно умов Заявки сума кредиту становить 8000 гривень; строк, на який надається кредит 140 днів з дати його надання; проценти розраховуються шляхом множення всієї Суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді; процентна ставка - фіксована незмінна у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом; комісія, пов`язана з наданням Кредиту 20% від суми Кредиту та дорівнює 1600 гривень. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту.

Відповідно до п. 4.1. пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5167-80XX-XXXX-2707.

Позичальник підтверджує, що йому надані та він отримав інформацію, зазначену в частинах 1,5 статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України "Про споживче кредитування", примірник цього договору (п.13.12 пропозиції).

Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

У п. 5 і п. 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Частина 2 ст. 1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами Договору (п. 3.1. пропозиції) Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" зобов`язується надати Кредит ОСОБА_1 у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а ОСОБА_1 зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти, комісії.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи копією пропозиції про укладення кредитного договору(кредитної лінії) (оферти) від 12 березня 2025 року, копією заявки від 12 березня 2025 року, копією відповіді позичальника про прийняття пропозиції(акцепт) кредитного договору № 12.03.2025-100000062 (кредитної лінії) від 12 березня 2025 року, копією інформаційного повідомлення позичальника ОСОБА_1 від 12 березня 2025 року.

Позивач довів виконання свого зобов`язання з видачі кредиту ОСОБА_1 листом Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» ТОВ «УПР» № 10-2811 від 28.11.2025, відповідно до якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 12.03.2025 16:37:21 на суму 8000 гривень, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua 678262067, призначення платежу: Видача за договором кредиту №12.03.2025-100000062.

Відповідно до п. 4.1. пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5167-80XX-XXXX-2707. Цей самий рахунок зазначено як реквізити належного Позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів у заявці кредитного договору №12.03.2025-100000062 від 12 березня 2025 року.

Доказів, що такий картковий рахунок їй не належить, відповідач не надала суду.

Відповідно до довідки-розрахунку, доданої в електронному документі до позову, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 12.03.2025-100000062 складає 12492 гривні 65 копійок, в тому числі: 6104 гривні 68 копійок - основний борг, 4354 гривні 31 копійку - заборгованість за відсотками, 2033 гривні 66 копійок неустойка.

Відповідач доказів, які спростовували б такі твердження позивача, не надала.

Частина 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України зобов`язує сторони довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до п. 9.1. у разі несплати Кредиту та/або Процентів та/або Комісії(ій) (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором) у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/або Процентів та/або Комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених Договором. У разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми Кредиту та/або несплати нарахованих Процентів та/або Комісії(ій) (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором) до Позичальника може бути застосована неустойка згідно п. 7.6. кредитного договору. Також Позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України на вимогу Кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.

Крім того, у п. 9.4. пропозиції у випадках, не врегульованих даним договором, за порушення зобов`язань сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п. 14 Заявки ОРРПС (орієнтовна реальна річна процентна ставка) за кредитом становить 7910,02%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 17781 гривня 92 копійки.

З тексту позовної заяви (абз. 7 а.с. 3) слідує, що Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання наявності боргу, а саме: проведена часткова сплата по вище зазначеному кредитному договору на суму: 1778 гривень 19 копійок від 25.03.2025; 2338 гривень 19 копійок від 15.04.2025; 2338 гривень 19 копійок від 29.04.2025, 2000 гривень від 16.05.2025, 2500 гривень від 30.05.2025, тобто ОСОБА_1 сплатила за кредитним договором № 12.03.2025-100000062 10954 гривні 57 копійок.

Отже, до стягнення за кредитним договором № 12.03.2025-100000062 від 12.03.2025 підлягає сума заборгованості у розмірі 6827 гривень 35 копійок (17781 гривня 92 копійки (орієнтовна загальна вартість кредиту) - 10954 гривні 57 копійок (частково сплачено відповідачем) = 6827 гривень 35 копійок).

Щодо вимоги позивача про стягнення із відповідача 2033 гривні 66 копійок неустойки за кожен день прострочення повернення суми кредиту та/або прострочення сплати процентів та/або комісії у строки, встановлені Договором, суд враховує таке:

Згідно п. 15 Заявки, неустойка: 80 гривень, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Позивач, посилаючись на зміни, внесені до п. 6 Закону України «Про споживче кредитування» на підставі Закону України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», нарахував неустойку в розмірі 2033 гривні 66 копійок.

В той же час, відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (зі змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, № 478/2025 від 14.07.2025, № 793/2025 від 20.10.2025) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до 03 лютого 2026 року.

У п. 75 постанови від 22 червня 2021 року в справі № 334/3161/17 Верховний Суд виснував: Якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що вимога про стягнення із відповідача неустойки в сумі 2033 гривні 66 копійок задоволенню не підлягає.

Отже, за результатами розгляду справи, суд вбачає підстави для судового захисту прав позивача та стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" кредитної заборгованості лише в сумі 6827 гривень 35 копійок.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

У позовній вимозі заявлено про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат у вигляді суми сплаченого судового збору.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач заявив до суду позовну вимогу з ціною позову 12492 гривні 65 копійок, сплативши 2422 гривні 40 копійок судового збору (а.с. 8). Суд у цьому судовому рішенні прийшов до висновку про задоволення позову в розмірі 6827 гривень 35 копійок, що складає 54,65% від заявленої вимоги, тому і компенсація судових витрат, зокрема, у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору (а.с. 8), підлягає у розмірі 54,65 % або в сумі 1323 гривні 84 копійки.

Керуючись: ст.ст. 42 і 61 Конституції України, Кредитним договором № 12.03.2025-100000062 від 12 березня 2025 року, ст.ст. 6, 11, 509, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 612, 626, 628, 638, 639, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 7, 12, 13, 81, 259, 263- 265, 268, 275, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за Кредитним договором (оферти) № 12.03.2025-100000062 від 12 березня 2025 року у розмірі 6827 гривень 35 копійок та судові витрати в сумі 1323 гривні 84 копійки, а всього 8151 (вісім тисяч сто п`ятдесят одну) гривню 19 копійок.

В частині позовних вимог про стягнення неустойки відмовити.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: _________________