Справа № 456/3596/25
Провадження № 2-др/456/1/26
16 січня 2026 року місто Стрий
Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Писарева О.Ю.,
при секретарі судового засідання Стасів О.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию заяву представника ОСОБА_1 адвоката Нетребенко Катерини Дмитрівни про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,-
07 січня 2026 року на адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Нетребенко Катерини Дмитрівни про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, в якій представник ОСОБА_1 адвоката Нетребенко Катерина Дмитрівна просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 800,00 грн. Заяву мотивує тим, що 29.12.2025 року Стрийським міськрайонним судом було ухвалено судове рішення, яким позовні вимоги були задоволені частково. Під час подання позовної заяви, позивач заявила, що понесені нею судові витрати становлять 9084,00 грн. (оплата судового збору) та витрати на правову допомогу. Орієнтовний розрахунок таких витрат визначений в договорі про надання правової допомоги, який міститься в додатках до даної позовної заяви. Точну суму витрат позивача буде надано суду протягом 5 днів з моменту ухвалення судом рішення у справі разом з доказами на їх підтвердження. Фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в рамках справи №456/3596/25 в суді першої інстанції складає 12 800,00 грн.
До заяви про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, адвокатом Нетребенко К. Д. долучено копію Договору про надання правової допомоги №42 від 12.07.2024, копію Додатку №1 від 12.07.2024 до Договору про надання правової допомоги №42 від 12.07.2024, копію ордеру серії ВС №1358769 від 31.03.2025 р., копію рахунку на оплату №02/01-1 від 02.01.2025 р. на суму 12 800,00 грн., копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 02.01.2026.
16.01.2026 представник ОСОБА_2 адвокат Качор Степан Богданович подав на адресу суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якому просить відмовити в задоволення заяви представника позивача адвоката Нетребенко Катерини Дмитрівни про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі. В обґрунтування заперечення зазначає, що підготовка позовної заяви до суду вартість такої підготовки визначена 2500 грн.. Вважає, що вказана сума є перевищеною, оскільки розмір позовної заяви становить 1,5 аркуша паперу формату А4, а зміст позовних вимог є типовим без застосування жодної неоднорідної, не стандартної практики судів з аналогічних справ. За представництво у судовому засіданні нараховано 6000 грн. де зазначено, що таких було шість. Поруч з тим слід зазначити, що представник позивача не приймала участі у шести судових засіданнях, а лише 3, а також судові засідання відкладались на прохання саме представника позивача, що в жодному разі не залежало від волі відповідача та його представника. Цим самим збільшувались штучно витрати на правову допомогу. Представництво інтересів клієнта в державних та недержавних установах становить 800 грн.. Дане представництво жодним чином не має місця в даній цивільній справі, а більше з тим жодним чином не підтверджене. Підготовка процесуальних документів вартість 600 грн.. Не зрозумілим є той факт які саме процесуальні документи були подані в даній справі. Такі не поступали і не розглядались судом. Слід зазначити, що Відповідач частково визнав позовні вимоги і саме у частині їх визнання такі були задоволені. Заявлені позивачем позовні вимоги в значній мірі були зменшеними, а від так і розподіл витрат задовольняється пропорційно задоволених вимог.
Суд, вивчивши заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та дослідивши матеріали справи, приходить до переконливого висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 грудня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Ухвалено:

?Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №425.

?Після розірвання шлюбу прізвище позивачки « ОСОБА_3 » залишити без змін.

?У порядку поділу майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 346 950 (триста сорок шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень вартості належної їй частки у спільному майні подружжя, а саме частки нежитлової будівлі, загальною площею 748,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 р.

?В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

?Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову, згідно з квитанцією 9656-0521-1177-6465 від 15.07.2025, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

?Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 003 (одна тисяча три) грн. 21 коп.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини першої статті 58 Цивільного процесуального кодексу України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». (ч. 4 с. 62 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

В справі №755/9215/15-ц від 19.02.2020, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Велика Палата вказала, що із запровадженням з 15 грудня 2019 року змін до ЦПК законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Колегія суддів зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Велика Палата роз`яснила, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

Оглядом матеріалів справи встановлено, що 12 липня 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір про надання правової допомоги №42. Ордер серії ВС №1358769 підтверджує повноваження адвоката Нетребенко Катерини Дмитрівни на представництво ОСОБА_1 у Стрийському міськрайонному суді Львівської області.

Відповідно до п.2.2.5 договору, Клієнт зобов`язаний своєчасно у встановлені цим Договором строки оплачувати вартість наданих послуг та додаткових витрат, понесених Адвокатом у зв`язку з компенсацією витрат на відрядження представника Сторони, державного мита, нотаріальних послуг, реєстраційних зборів, інших платежів, що не включаються в предмет Договору.

Відповідно до п.2.3.9 договору, адвокат має право одержувати плату за надані послуги, шляхом перерахунку коштів на рахунок, вказаний Адвокатом у встановлені цим Договором строки.

Відповідно до Розділу 3 договору, гонорар винагорода Адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в Додатку 1 до цього Договору. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатом позитивного результату, якого бажає Клієнт. Сіма гонорару подвоюється у разі надання Адвокатом послуг Клієнту у неробочий час, вихідні та святкові дні. До гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання Договору. Факт наданих послуг підтверджується Актом наданих послуг. Підставою для сплати гонорару є рахунок, наданий Адвокатом. Клієнт сплачує гонорар у день отримання рахунку.

Оглядом матеріалів справи також встановлено, що 12.07.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено Додаток №1 до Договору про надання правової допомоги №42. Відповідно до вказаного Додатку №1, сторони погодили наступні тарифи на послуги Адвоката:

- усна консультація 1000 грн.;

- письмова консультація 1500 грн.;

- ознайомлення з матеріалами справи на будь-якій стадії цивільного, господарського, адміністративного процесу 700 грн.;

- підготовка позовної заяви/відзиву на позовну заяву 2500 грн.;

- підготовка апеляційної скарги/відзиву на апеляційну скаргу 3000 грн.;

- підготовка касаційної скарги/відзиву на касаційну скаргу 5000 грн.;

- підготовка мирової угоди 1500 грн.;

- підготовка процесуальних документів (заяв, клопотань, пояснень, претензій) 600 грн.;

- представництво Клієнта у судовому засіданні 1000 грн.;

- представництво інтересів клієнта в державних та недержавних установах 800 грн.

Відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг від 02.01.2026 року, відповідно до договору про надання правової допомоги №42 від 12.07.2024 року, Виконавець передав, а Замовник прийняв наступні послуги:

- усна консультація кількість 1 ціна 1000,00 грн.;

- підготовка позовної заяви кількість 1 ціна 2500,00 грн.;

- представництво у судовому засіданні кількість 6 ціна 1000,00 грн. (загальна сума 6000,00 грн.);

- ознайомлення з матеріалами справи кількість 1 ціна 700,00 грн.;

- витрати на пальне для доїзду до суду в м. Стрий кількість 2 ціна 600,00 грн. (загальна сума 1200,00 грн.);

- представництво інтересів клієнта в державних та недержавних установах кількість 1 ціна 800,00 грн.;

- підготовка процесуальних документів кількість 1 ціна 600,00 грн..

Загальна вартість наданих послуг становить 12800,00 грн. Стосовно кількості та якості виконаних робіт Сторони претензій одна до одної не мають.

Згідно з рахунком на оплату №02/01-1 ОСОБА_1 повинна оплатити надані ОСОБА_4 послуги на суму 12800,00 грн.

Суд погоджується з доводами представника Музичак Р. М. про те, що долучені до матеріалів заяви документи підтверджують надання адвокатом Нетребенко К. Д. правової допомоги ОСОБА_1 при розгляді справи №456/3596/25.

Враховуючи фактичні обставини справи та надані докази, суд дійшов висновку, що витрати на надання правничої допомоги підлягають частковому стягненню з огляду на таке обґрунтування.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.12.2025 позов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя задоволено частково. Адвокат Нетребенко Катерина Дмитрівна здійснювала представництво позивача ОСОБА_1 в судових засідання, які неодноразово відкладались саме на прохання представника позивача. Зазначені в Акті прийому-передачі наданих послуг від 02.01.2026 витрати на пальне для доїзду до суду в м. Стрий, не підтверджені жодними доказами. Щодо підготовки процесуальних документів, то представником позивача не наведено про які саме процесуальні документи йде мова. Щодо представництва Клієнта в державних та недержавних установах, то представником позивача не вказано яке відношення дане представництво має до розгляду справи №456/3596/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Наведена правова позиція викладена в Додатковій Постанові Верховного суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, ЄСПЛ висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому ч. 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, оскільки зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17).

У ч. 6 ст. 137 ЦПК України вказано, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, суд зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Суд бере до уваги подане представником ОСОБА_2 адвокатом Качором Степаном Богдановичем заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до Постанови ВС від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19 та від 28.04.2021 року у справі № 910/12591/18, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою - п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами третьою - п`ятою, дев`ятою статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Згідно з постановою ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 01.06.2018 року у справі № 904/8478/16, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на викладене, суд, з урахуванням складності цієї справи та виконаних робіт (наданих послуг), дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат на правничу допомогу у справі №456/3596/25 та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000,00 грн., оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд вважає, що витрати в сумі 4 000,00 грн. є співмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, предмет спору у даній справі не є складним, однак потребував вивчення фактичних даних, а тому суд вважає, обґрунтованими витрати на професійну правничу допомогу саме в такому розмірі.

На підставі викладеного суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про судові витрати та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 141, 258-265, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Нетребенко Катерини Дмитрівни про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) судові витрати на правову допомогу у розмірі 4 000 /чотири тисячі/ грн. 00 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію рішення надіслати сторонам.

Головуючий суддя О. Ю. Писарев