Провадження № 2/202/1458/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Доценко С.І.

при секретарі судового засідання Тарасовій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «А-БАНК» про визнання недійсним кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Індустріального районного суду міста Дніпра перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «А-БАНК» про визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою суду від 13.11.2025 року у вищевказаній цивільній справі було відкрито провадження та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому, разом із позовною заявою до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «А-БАНК» про визнання недійсним кредитного договору.

Згідно з якою, позивачка просить суд забезпечити докази у вищевказаній цивільній справі шляхом витребування у АТ "Акцент-Банк":

1.Оригіналу електронного кредитного договору № ABH0CT63113860 від 2020-12-28 року недійсним, що відповідає вимогам ст. 13 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та ст. 100 ЦПК України;

2. лог-файли інформаційно-комунікаційної системи, у якій здійснювалося підписання зазначеного договору;

3. відомості про процедуру автентифікації та ідентифікації користувача, що проводилася через банківські або платіжні сервіси під час укладення договору.

При цьому, позивач у своїй заяві вказав, що позбавлений можливості отримати вищезазначену інформацію, оскільки вказані документи перебувають у розпорядженні АТ «Акцент Банк».

Дана інформація необхідна для повного та всебічного з`ясування обставин справи, зокрема щодо відповідності договору вимогам ЦК України.

За правилами ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з частиною 1 статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до частини 2 статті 116ЦПКУкраїни способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно частини 3 статті 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до пунктів 4-5 частини 1 статті 117ЦПКУкраїни у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини 4 статті 84 ЦПК України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118цього Кодексу.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Окрім того, аналізуючи зазначені вище положення ЦПК України у зіставленні з вимогами позивача насамперед слід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

З метою забезпечення повноти судового розгляду, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення доказів підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 75, 81, 116-118, 259-261, 353 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «А-БАНК» про визнання недійсним кредитного договору.

Витребувати у АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «А-БАНК»:

1.оригінал електронного кредитного договору № ABH0CT63113860 від 2020-12-28 року;

2.лог-файли інформаційно-комунікаційної системи, у якій здійснювалося підписання зазначеного договору;

3. відомості про процедуру автентифікації та ідентифікації користувача, що проводилася через банківські або платіжні сервіси під час укладення договору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. І. Доценко