Справа № 490/912/25
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши заяву представника Миколаївського обласного центру зайнятості Мельникова В.І., стягувач - Державна судова адміністрація України, про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

09.01.2026 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява представника Миколаївського обласного центру зайнятості Мельникова В.І., стягувач - Державна судова адміністрація України, про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування заяви зазначено, що рішенням від 21.04.2025 у справі № 490/912/25 Центральний районний суд м. Миколаєва вирішив стягнути з Миколаївського обласного центру зайнятості (Код , адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Благовісного Вадима, буд. 68) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок; стягнути з Миколаївського обласного центру зайнятості (Код , адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Благовісного Вадима, буд. 68) в дохід держави 1968 грн 20 коп судового збору.

Станом на сьогодні згадане рішення добровільно виконано боржником в повному обсязі. Про це боржник добросовісно повідомив Державну судову адміністрацію України заявою від 21.07.2025 із наданням платіжної інструкції №4286 від 07.07.2025. Разом з тим, через підсистему «Електронний суд» боржником було отримано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 07.01.2026. З нього стало відомо, що Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повернув Державній судовій адміністрації України виконавчий лист №490/912/25, виданий 03.07.2025 Центральним районним судом м. Миколаєва. Відповідно до нього слід стягнути з Миколаївського обласного центру зайнятості на користь держави судовий збір в розмірі 1968,2 грн.

Отже, Державна судова адміністрація України проігнорувала лист боржника від 21.07.2025 та намагалася повторно стягнути з нього судовий збір, який вже був добровільно сплачений.

Таким чином, боржник вважає належним способом захисту порушеного права саме визнання виконавчого листа Центрального районного суду міста Миколаєва у справі №490/912/25 від 03.07.2025 про стягнення з Миколаївського обласного центру зайнятості (Код , адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Благовісного Вадима, буд. 68) в дохід держави 1968 грн 20 коп судового збору, таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням наведеного вище та з посиланням на положення статті 432 ЦПК України, боржник просить суд протягом десяти днів із надходження даної заяви винести ухвалу про визнання виконавчого листа Центрального районного суду міста Миколаєва у справі №490/912/25 від 03.07.2025 про стягнення з Миколаївського обласного центру зайнятості (Код , адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Благовісного Вадима, буд. 68) в дохід держави 1968 грн 20 коп судового збору, таким, що не підлягає виконанню.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.01.2026 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 12 січня 2026 року прийнято заяву представника Миколаївського обласного центру зайнятості Мельникова В.І., стягувач - Державна судова адміністрація України, про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та призначено судове засідання по розгляду заяви на 20 січня 2026 року на 11 год 45 хв в приміщенні Центрального районного суду міста Миколаєва, за адресою: м. Миколаїв, вул. Захисників Миколаєва, 41/12, каб. 11.

15.01.2026 року від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про перенесення судового розгляду справи та усунення порушень процесуальних прав позивача в якому позивачка зазначає про безпідставне розширення кола учасників справи, не направлення їй копії заяви, що позбавляє її права на судовий захист, на даний момент позивачка перебуває у місті Києві та не має можливості прибути до міста Миколаєва для ознайомлення зі змістом заяви, але бажає висловити свою позицію письмово.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. 20.01.2026 року представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримує.

Згідно з частиною третьою статті 432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

З урахуванням наведеного вище, справа розглядається судом за відсутності учасників справи, та на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та додані до неї документи, встановлено наступне.

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва у справі №490/912/25 від 21 квітня 2025 року було частково задоволено позов ОСОБА_1 до Миколаївського обласного центру зайнятості про скасування наказів щодо звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди та скасовано наказ Миколаївського обласного центру зайнятості від 21.01.2025 №15-к "Про виплату компенсації ОСОБА_2 ", стягнуто з Миколаївського обласного центру зайнятості на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок, в іншій частині позову, відмовлено, а також стягнуто з Миколаївського обласного центру зайнятості в дохід держави 1968 грн 20 коп судового збору.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 24 червня 2025 року у справі №490/912/25 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2025 року, без змін.

Як вбачається з довідки секретаря суд ОСОБА_3 , відповідно до відомостей з АСДС Д-3, 11.08.2025 року справу №490/912/25 було направлено до Касаційного цивільного суду та на даний момент справа знаходиться там.

Як вбачається з довідки в.о. начальника відділу виконання Інни Гончарової, 03.07.2025 року виконавчий лист щодо стягнення судового збору з Миколаївського обласного центру зайнятості на користь держави, було передано кур`єром до Центрального відділу ДВС м. Миколаєва. Відповідно до відомостей АСДС Д-3, вищезазначений виконавчий лист до суду не повертався.

Як вбачається з платіжної інструкції №4286 від 07.07.2025 року, платник - Миколаївський ОЦЗ перехував на рахунок: UA0026001; код отримувача: 37993783; Надавач платіжних послуг отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); кошти в сумі 1968,20 грн; призначення платежу вказано: 101 280010 Судов.збір, стягнен.з Микол.ОЦЗ на користь держави, за ріш.Центр.район.суду м.Микол. від 21.04.2025, справа№490/912/25 03491441.

Частинами першою та другою статті 432 ЦПК України встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Верховний Суд у постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 824/67/20 (провадження № 61-1836ав21) зауважив: «Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові (обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника) та процесуально-правові (обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа). Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Судом встановлено, що боржником - Миколаївським обласним центром зайнятості було перераховано кошти згідно платіжної інструкції №4286 від 07.07.2025 року в сумі 1968,20 грн, як зазначено в призначенні платежу: "101 280010 Судов.збір, стягнен.з Микол.ОЦЗ на користь держави, за ріш.Центр.район.суду м.Микол. від 21.04.2025, справа№490/912/25 03491441".

При цьому, на офіційному веб-сайті Державної судової адміністрації України розміщено інформацію: "Абзацом другим частини четвертої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" ДСА України визначено стягувачем за рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу).

Для зарахування надходжень від стягнення судового збору на користь держави за рішенням суду відкрито рахунок з реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Таким чином, з огляду на надання боржником - Миколаївським обласним центром зайнятості, доказів сплати ним в дохід держави 1968 грн 20 коп судового збору на виконання рішення Центрального районного суду міста Миколаєва у справі №490/912/25 від 21 квітня 2025 року, судом встановлено припинення обов`язку боржника за виконавчим листом виданим Центральним районним судом міста Миколаєва по справі №490/912/25 від 03.07.2025 року у зв`язку з його добровільним виконанням боржником.

З огляду на наведене вище, з урахуванням положень статті 432 ЦПК України, суд вважає, що заява представника Миколаївського обласного центру зайнятості Мельникова В.І., про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,є обгрунтованою, доведеною та підлягає задоволенню, а виконавчий лист виданий Центральним районним судом міста Миколаєва 03.07.2025 року у справі №490/912/25 про стягнення з Миколаївського обласного центру зайнятості (Код , адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Благовісного Вадима, буд. 68) в дохід держави 1968 грн 20 коп судового збору, визнанню таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 432, 258-261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Миколаївського обласного центру зайнятості Мельникова В.І., про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий лист, виданий Центральним районним судом міста Миколаєва 03.07.2025 року у справі №490/912/25 про стягнення з Миколаївського обласного центру зайнятості (Код , адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Благовісного Вадима, буд. 68) в дохід держави 1968 грн 20 коп судового збору, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 261 ЦПК України та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Саламатін