Ухвала

19 січня 2026 року

м. Київ

справа № 367/1158/24

провадження № 61-16565ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу адвоката Глухенького Сергія Олександровича як представника ОСОБА_1 на постанови Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року та від 23 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання незаконним перетин державного кордону України, визнання незаконним перебування за кордоном та зобов`язання повернутися в Україну,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати незаконним перетин державного кордону України ОСОБА_1 та його перебування за кордоном у період з 07 вересня 2022 року до теперішнього часу; зобов`язати ОСОБА_1 протягом 10 днів з дня набрання рішенням законної сили повернутися до України для виконання його конституційного обов`язку громадянина України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Ірпінський міський суд Київської області ухвалою від 22 вересня 2025 року провадження у справі закрив на підставі пунктів 1 та 2 частини першої статті 255 ЦПК України. Роз`яснив ОСОБА_2 право на звернення із позовними вимогами про визнання незаконним перетину державного кордону України ОСОБА_1 та його перебування за кордоном у період з 07 вересня 2022 року до теперішнього часу у зв`язку із тим, що позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, в порядку передбаченому КАС України, шляхом пред`явлення адміністративного позову.

24 вересня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Глухеньких С. О. звернувся до суду із заявою про виправлення описки в мотивувальній частині ухвали суду від 22 вересня 2025 року, у якій просив виключити з мотивувальної частини ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 22 вересня 2025 року абзац наступного змісту: «З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду до ОСОБА_1 , який будучи депутатом Ірпінської міської ради незаконно перетнув державний кордон України, визначаючи що позивач, як мешканка Ірпінської громади, має право на подачу такого позову до суду» та викласти абзац наступним чином: «З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду до ОСОБА_1 , посилається на те, що ОСОБА_1 будучи депутатом Ірпінської міської ради незаконно перетнув державний кордон України, зазначаючи що позивач, як мешканка Ірпінської громади, має право на подачу такого позову до суду».

Ірпінський міський суд Київської області ухвалою від 25 вересня 2025 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Глухенького С. О. про виправлення описки в ухвалі суду від 22 вересня 2025 року задовольнив. Виправив описку в ухвалі суду від 22 вересня 2025 року, виклав абзац мотивувальної частини у наступній редакції: «З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду до ОСОБА_1 , посилаючись на те, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Ірпінської міської ради, незаконно перетнув державний кордон України, зазначаючи, що позивач, як мешканка Ірпінської громади, має право на подачу такого позову до суду».

Київський апеляційний суд постановою від 17 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив. Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 22 вересня 2025 року скасував, справу направив для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Київський апеляційний суд постановою від 23 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив. Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 25 вересня 2025 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Глухенького С. О. про виправлення описки в ухвалі Ірпінського міського суду Київської області від 22 вересня 2025 року відмовив.

30 грудня 2025 року адвокат Глухенький С. О. як представник ОСОБА_3 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанови Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року та від 23 грудня 2025 року у цій справі.

Щодо оскарження постанови Київського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року за наслідками перегляду ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 25 вересня 2025 року про виправлення описки.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, зміст пункту 19 частини першої статті 353 та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено. Постанова апеляційного суду, прийнята за наслідками апеляційного перегляду ухвали місцевого суду, також не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, постанова Київського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року за наслідками перегляду ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 25 вересня 2025 року про виправлення описки не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Глухенького С. О. як представника ОСОБА_1 в частині оскарження постанови Київського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року необхідно відмовити.

Щодо оскарження постанови Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року за наслідками перегляду ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 22 вересня 2025 року.

В касаційній скарзі адвокат Глухенький С. О. як представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року та залишити в силі ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 22 вересня 2025 року.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 520/2834/17, від 30 червня 2020 року у справі № 333/6816/17, від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17 та постановах Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17, від 20 січня 2025 року у справі № 396/12456/23, від 09 вересня 2020 року у справі № 212/5797/15-ц, від 12 січня 2023 року у справі № 761/13085/14.

Касаційна скарга в частині оскарження постанови Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, тому касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Глухенького С. О. як представника ОСОБА_1 щодо оскарження постанови Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року у цій справі необхідно відкрити та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Глухенького Сергія Олександровича як представника ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання незаконним перетин державного кордону України, визнання незаконним перебування за кордоном та зобов`язання повернутися в Україну.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Глухенького Сергія Олександровича як представника ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року.

Витребувати із Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу № 367/1158/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання незаконним перетин державного кордону України, визнання незаконним перебування за кордоном та зобов`язання повернутися в Україну.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов