Справа № 495/5123/22
№ провадження 2/495/222/2026
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

19 січня 2026 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі головуючого:

одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря -Чибукової О.В.

особисто позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про захист прав споживачів,

представника позивача - адвоката Шепель В.С.,

представника відповідача - адвоката Кошарського О.В.,

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про захист прав споживачів, остаточно змінивши предмет позову 06 вересня 2024 року просить суд стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на його користь суму боргу в розмірі 816993, 33 грн; пеню в розмірі 491818, 88 грн; інфляційні втрати в розмірі 160 072, 28 грн; три відсотки річних у розмірі 53 280, 24 грн; моральну шкоду у розмірі 500 000 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Так свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15 листопада 2021 року ним відкрито банківський вклад (депозит) № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві «Перший Український міжнародний банк». Згідно з пунктом 4 якого строк розміщення вкладу по 18 травня 2022 року; часткове зняття дозволяється.

У відділені № 1 Банку у м. Білгород - Дністровському для нього відкриті рахунки: дебетовий № НОМЕР_2 , кредитний № НОМЕР_3 , соціальний № НОМЕР_4 .

В березні 2022 року він дізнався по випуск Мінфіном військових облігацій.

Вважаючи, що зараз купівля квартири не в часі, - вирішив придбати їх за кошти зі свого та депозитних рахунків за довіреністю, строк яких закінчувався в Акцент-Банку в середині березня.

З таким наміром звернувся до відділення Банку, проте там повідомили, що облігації можуть придбавати лише юридичні особи.

Ним подано заявку до Мінфіну і відповідні документи до ТОВ «Інвестиційний Капітал України» для рахунку в цінних паперах, який відкрито 04.04.2022.

Він почав щоденно знімати готівку в Акцент - Банку в межах обмежень НБУ і вносити на депозит «Вільний» у Банку для подальшого переказу на рахунок цінних паперах.

Проте 25.03.2022 виявилося, що видаткові операції за дебетовим рахунком припинено, а 100 000, 00 грн на ньому заблоковані. Хоч жодних попереджень та пояснень він не отримував.

В кол- центрі Банку порекомендували звернутися до місцевого відділення, в якому 28.03.2022 його повідомили про підозрілі операції за рахунком та скопіювали депозитний договір з Акцент - Банком.

07.04.2022 для проведення моніторингу Банк витребував документи про джерела походження коштів та меті їх внесення.

На його інформаційні запити щодо причин та дату початку блокування рахунків, та про дату закінчення їх моніторингу Банк не надав інформацію.

За захистом своїх порушених прав він звернувся до НБУ, відділення поліції, відділу СБУ.

НБУ йому роз`яснив, що усі питання, які виникають внаслідок укладених договорів вирішуються сторонами, а у випадку недосягнення домовленості спори розглядаються у судовому порядку.

Аналогічну позиції висловили поліція та СБУ.

Блокування коштів на його рахунках призвело до порушення відповідачем зобов`язань виконувати розпорядження клієнта, що має наслідком обмеження його права користуватися та розпоряджатися своєю власністю; порушення зобов`язання видати пенсію з соціального рахунку, ненадання інформації на запити і відповіді на звернення має наслідком приниження його гідності, що нерозривно поєднано з невід`ємним правом на життя.

Обмеження відповідачем його право користуватися власними грошовими коштами порушило нормальні життєві зв`язки та звичайний спосіб його життя і життя його сім`ї, змусило витрачати час на захист свого порушеного права в органах державної влади та суду, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Просить суд стягнути з відповідача: борг за договором банківського рахунка № НОМЕР_5 в розмірі 100000,00 грн; борг за договором депозиту № 300280614 в розмірі: 506 747,82 грн (сума депозиту) + 3676,36 грн (сума нарахованих, але не сплачених процентів) = 510 424,18 грн; борг за договором депозиту № 300756496 в розмірі: 10000 грн (сума депозиту) + 598.65 грн (сума нарахованих, але не сплачених процентів) = 10598,65 грн; борг за договором депозиту № 301735001 в розмірі: 188868,4 грн (сума депозиту) + 7102,1 грн (сума нарахованих, але не сплачених процентів) = 195970,5 грн. Загалом: 816993,33 грн; пеню за договором № 300280614 в розмірі: 4 817,53 грн (сума нарахованих процентів) x 3 x 841 (дні) : 100 = 121546,28 грн; пеню за договором № 300756496 в розмірі: 1 103,01 грн (сума нарахованих процентів) x 3 x 654 (дні) : 100 = 21641,06 грн; пеню за договором № 301735001 в розмірі: 18 623,48 грн (сума нарахованих процентів) x 3 x 624 (дні) : 100 = 348631,54 грн. Загалом: 491818,88 грн; інфляційні втрати за договором № 261434872 в розмірі: 100 000,00 грн (сума боргу) x 1.28966966 (сукупний індекс інфляції) - 100 000,00 грн (сума боргу) = 28 966,97 грн - інфляційні втрати за договором № 300280614 в розмірі: 510 424,18 грн (сума боргу) 1,21800585 (сукупний індекс інфляції) - 510 424,18 грн (сума боргу) = 111 275,46 грн; інфляційні втрати за договором № 300756496 в розмірі: 10598,65 грн (сума боргу) ? 1,10327191 (сукупний індекс інфляції) - 10598,65 грн (сума боргу) = 1094,54 грн; інфляційні втрати за договором № 301735001 в розмірі: 195970,5 грн (сума боргу) ? 1,09560269 (сукупний індекс інфляції) - 195970,5 грн (сума боргу) =18735,31 грн. Загалом: 160072,28 грн; 3% річних за договором № 261434872 в розмірі: 100 000,00 грн x 3 % x 856 :365 : 100 = 7 358,77 грн; 3% річних за договором № 300280614 в розмірі: 510 424,18 грн x 3 % x 802 : 365 : 100 = 35 295,50 грн; 3% річних за договором № 300756496 в розмірі: 10598,65 грн x 3 % x 615 : 365: 100 = 569,99 грн; 3% річних за договором № 301735001 в розмірі: 195970,5 грн x 3 % x 585 : 365: 100 = 10 055,98 грн. Загалом: 53280,24 грн; відшкодування моральної шкоди в розмірі 500000 грн.

На підставі вищевикладених обставин він і звернувся з позовом до суду.

29.09.2022, 23.05.2023, 24.05.2023, 28.06.2023, 04.07.2023, 26.03.2024, 02.04.2024 від відповідача надійшов відзив на позовні вимоги позивача, 23 квітня 2024 року пояснення на заяву про збільшення позовних вимог, 17 вересня 2024 року заперечення на заяву позивача про зміну предмета позову, відповідно до яких просить суд відмовити позивачу у задоволені позовних вимог в повному обсязі, зазначаючи, що 30.10.2015 позивач підписав заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, де зазначив свій статус «пенсіонер» та місячний дохід 1500 грн.

18.05.2018 позивачем підписано анкету (опитувальний) загальні відомості по клієнту.

У анкеті позивач зазначив, що має сукупний дохід у розмірі 2500 грн та обсяг надходжень за квартал 7500 грн. Найменування організації - пенсіонер.

19.11.2022 позивач подає до АТ «ПУМБ» уточнені анкетні дані щодо себе та зазначає в анкеті, що сукупний місячний дохід позивача зменшився та складає 1800 грн. 00 коп. Обсяг надходжень за квартал становить 5400 грн.

За період часу з 26.03.2021 по 22.02.2022 на рахунок НОМЕР_2 надійшли грошові кошти у розмірі 651 681, 00 грн.

24.02.2022 Законом України № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

У подальшому, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 15.08.2022 воєнний стан та мобілізацію в Україні продовжили до 21 листопада 2022 року.

За період часу з 23.02.2022 по 25.03.2022 за 31 календарний день на рахунок надійшли кошти у розмірі 633 900, 00 грн.

У подальшому позивач перерахував грошові кошти з рахунка НОМЕР_2 на депозити відкриті в АТ «ПУМБ».

Відповідно до вимог п. 34 ч. 1 ст. 1, п.п. 2 , 4, 5 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06 грудня 2019 року № 361-IX та п. 5.1. Частина 5 «Загальні обов`язки Сторін» ДКБО, Банк, як суб`єкт фінансового моніторингу, запитав у позивача документи і відомості, необхідні для з`ясування суті діяльності, фінансового стану позивача та джерел походження коштів, пов`язаних з фінансовими операціями, мети та підстави здійснення фінансових операцій, а також надати пояснення щодо факту поповнення позивачем рахунку НОМЕР_2 за період часу з 26.03.2021 по 22.02.2022 на суму 651 681,00 грн. та з 23.02.2022 по 25.03.2022 (за 31 календарний день) на суму 633 900,00 грн.

Факт запиту АТ «ПУМБ» у позивача документів, які підтверджують джерела походження коштів підтверджуються самим позивачем (додаток 14 позовної заяви ОСОБА_1 у цивільній справі №495/5123/22, а саме лист Національного банку України від 23.05.2022 за вих.№ 14-0004/36045 «Про розгляд скарги» та лист АТ «ПУМБ» за вих.№ BGD-07/8/7 від 07.04.2022 додаток 8 позовної заяви ОСОБА_1 у цивільній справі №495/5123/22.

Враховуючи те, що позивач на запит відповідача (суб`єкта фінансового моніторингу (Банку), відповідно до вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму, та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» так і не надав належні документи, які дійсно підтверджують джерело походження грошових коштів, АТ «ПУМБ» листом за вих. №BGD-02.2/1 від 10.01.2023 повідомив позивача про відмову від підтримання ділових відносин. Цим же листом АТ «ПУМБ» повідомив позивача про необхідність з`явитись до відділення №1 АТ «ПУМБ» у м. Білгород - Дністровський з метою закриття рахунків та перерахування залишків коштів Позивача.

Вищевказаний лист АТ «ПУМБ» було надіслано позивачу засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» (Додаток 1) та повторно вручений особисто позивачу під підпис 01.02.2023 у відділені №1 АТ «ПУМБ» у м. Білгород - Дністровський (Додаток 2).

Крім того, вказаний лист було додано АТ «ПУМБ» до кожного відзиву у кожній судовій справі за позовами ОСОБА_1 до АТ «ПУМБ» (справи №495/5123/22, №495/2853/23, №495/5608/23).

При цьому, звертає увагу суду на зловживання позивачем йогопроцесуальними правами.

Так, позивач регулярно відвідував приміщення відділення №1 АТ «ПУМБ» У М. БІЛГОРОД - ДНІСТРОВСЬКИЙ з метою подачі різного роду заяв (у т.ч. на видачу залишків грошових коштів) лише з метою отримання відміток вх. кореспонденції для подальшої подачі їх до суду з метою нарахування штрафних санкцій у позовних заявах, але позивач категорично відмовлявся отримувати залишки грошових коштів. Про даний факт відповідач регулярно повідомляв суд при подачі відзивів у всіх справах за позовом ОСОБА_1 до АТ «ПУМБ» (справи №495/5123/22, №495/2853/23, №495/5608/23), а також майже у кожному судовому засіданні.

Оскільки позивач ігнорував отримання залишків власних грошових коштів, АТ «ПУМБ» у примусовому порядку згідно внутрішньобанківського порядку закрив рахунки позивача у АТ «ПУМБ».

Лише 12.04.2024 позивач ( ОСОБА_1 ) надав відповідачу (АТ «ПУМБ») банківські реквізити для перерахування залишків грошових коштів до АТ КБ «Приватбанк» (платіжна інструкція №2 від 12.04.2024 з призначенням платежу: «Перерахування залишків грошових коштів в зв`язку з відмовою АТ «ПУМБ» в продовженні ділових відносин на підставі ст. 15 п.. 1 абз. 3 ЗУ №361- IX») та погодився отримати у касі ВІДДІЛЕННЯ №1 АТ «ПУМБ» У М. БІЛГОРОД - ДНІСТРОВСЬКИЙ готівкою 100 000,00 (сто тисяч гривень) 00 копійок згідно платіжної інструкції на видачу готівки від 12.04.2024 №13489_1 з призначенням платежу: «Видача готівкою залишків грошових коштів в зв`язку з відмовою АТ «ПУМБ» в продовженні ділових відносин на підставі ст. 15 п.. 1 абз. 3 ЗУ №361- IX» (Додаток 3,4).

Вважає, що позовні вимоги щодо стягнення пені задоволенню не підлягають.

Заявлені позовні вимоги позивача та штрафні санкції не враховують змін до законодавства на період воєнного стану (зокрема, ст. 9 розділу Х Закону №361-IX передбачено заборону на проведення видаткових операцій у разі, якщо при внесенні готівкою клієнтом коштів на суму від 400 000 грн на поточний рахунок не надано документів, що підтверджують джерело походження коштів.

Винятки встановлені для переказу таких коштів на спеціальні рахунки, відкриті Національним банком України для підтримки Збройних Сил України та/або для гуманітарної допомоги українцям, постраждалим від дій держави-агресора Російської Федерації, а також для придбання облігацій внутрішньої державної позики "Військові облігації". Інші винятки законодавством не встановлено).

Згідно з п. 6.2. (стор. 13) Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Банк не несе відповідальності за відмову в обслуговуванні, замороження активів Клієнта у випадках, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдженню зброї масового знищення» та встановлення інших обмежень, встановлених з метою виконання Банком функцій суб`єкта первинного фінансового моніторингу.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06 грудня 2019 року № 361-IX, суб`єкти фінансового моніторингу (банки), їх посадові особи та інші працівники, ліквідатор (крім Фонду гарантування вкладів фізичних осіб), уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не несуть відповідальності за шкоду, заподіяну юридичним і фізичним особам у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків під час проведення фінансового моніторингу, якщо вони діяли у межах завдань, обов`язків та у спосіб, що передбачені цим Законом.

Таким чином, згідно прямої норми статті 35 Закону України «Про запобігання та протидією легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму, та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та укладеного сторонами договору (ДКБО), позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми штрафних санкцій та інфляції не підлягають задоволенню.

09.04.2024 позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог в частині пені, проте із наданого розрахунку не зрозумілий період нарахування, розмір пені та підстави нарахування штрафних санкцій.

03.10.2022, 14.08.2023, 14.09.2023, надійшла відповідь на відзив відповідно до якої позивач зазначив, що у відділенні № 1 ПУМБ в м. Білгород-Дністровський він, приєднався до договору №261434872 Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" (далі - Відповідач), згідно з яким зі змінами від 10.11.2021 р. на його ім`я відкрито картковий рахунок № НОМЕР_2 (далі - Картковий рахунок).

15.11.2021 р. він приєднався до договору банківського вкладу (депозиту) №300280614 (далі - Договір 1), згідно з умовами якого сума вкладу розміщується на депозитному рахунку № НОМЕР_6 строком по 18 травня 2022 р.; сплата нарахованих процентів здійснюється щомісяця і вклад повертається на Картковий рахунок; поповнення вкладу дозволяється (копія заяви у справі).

19.11.2021 р. він приєднався до договору вкладу №300756496 (далі - Договір 2), згідно з умовами якого вклад розміщується на депозитному рахунку № НОМЕР_7 строком по 21.11.2022 р.; сплата нарахованих процентів здійснюється щомісяця і вклад повертається на Картковий рахунок; поповнення вкладу дозволяється.

19.12.2021 р. він приєднався до договору вкладу №301735001 (далі - Договір 3), згідно з яким вклад розміщується на депозитному рахунку № НОМЕР_7 строком по 21.12.2022 р.; інші умови ідентичні умовам Договору 2.

15.03.2022 р., на підставі припущення про порушення Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" (далі - Закон), Відповідач односторонньо встановив обмеження за Картковим рахунком, що призвело до зупинення фінансових операцій та має наслідком порушення Відповідачем зобов`язань, встановлених Договорами та ст. ст. 1058, 1060, 1068, 1074 ЦК України, а також порушення його права, закріпленого ст. 41 Конституції України.

Станом на день встановлення обмеження сума коштів на Картковому рахунку становить 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп (копія виписки у справі).

Із спливом строків, визначених у Договорах, він звертався з письмовими вимогами про видачу вкладів та нарахованих процентів, проте його розпорядження Відповідач не виконував та не надавав відповіді на звернення (копії заяв у справі).

Суми коштів на депозитних рахунках (копії виписок у справі) становлять: 1) за Договором 1: 506 747,82 грн (сума депозиту) + 3676,36 грн (сума не сплачених процентів) = 510 424,18 грн.

2) за Договором 2: 10000 грн (сума депозиту) + 598,65 грн (сума не сплачених

процентів) = 10598,65 грн.

3) за Договором 3: 188868,4 грн (сума депозиту) + 7102,1 грн (сума не сплачених

процентів) = 195970,5 грн.

ЗАГАЛОМ: Сума боргу становить: 100 000,00 грн + 510 424,18 грн + 10598,65 грн + 195970,5 грн = 816993,33 грн.

Блокування Карткового рахунка більше ніж на 7 днів, ухилення Відповідача від обов`язку видати вклади та нараховані проценти, не надання відповіді на звернення є неправомірними та порушують його права.

Відповідачем не надано суду доказів правомірності своїх дій з призупинення операцій за Картковим рахунком, а також доказів видачі з Карткового рахунка сум вкладів та нарахованих процентів.

Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі.

21 липня 2022 року Ухвалою суду, суддя Анісімова Н.Д. по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження.

05 жовтня 2022 року Ухвалою суду, суддя Анісімова Н.Д., суд перейшов до розгляду справи у порядку загального провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду.

14 листопада 2022 року Ухвалою суду, суддя Анісімова Н.Д., задоволена заява представника відповідача про відвід судді.

28 листопада 2022 року розпорядженням № 224, здійснений повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи від 28 листопада 2022 року, головуючим суддею визначена суддя Шевчук Ю.В.

29 листопада 2022 року ухвалою суді Шевчук Ю.В. вказана справа прийнята до провадження судді.

14 березня 2023 року Ухвалою суду, суддя Шевчук Ю.В., у задоволені заяви представника відповідача про передачу справи за підсудністю було відмовлено.

28 березня 2023 року Ухвалою судді Анісімової Н.Д. по справі № 495/2853/23 було відкрито провадження у справі.

13 червня 2023 року, відповідно до розпорядження № 75 здійснений повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з самовідводом судді Анісімової Н.Д.

13 червня 2023 року відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи головуючим суддею визначена суддя Прийомова О.Ю.

14 червня 2023 року Ухвалою суду, суддя Прийомова О.Ю., передана справа № 495/2853/23 для вирішення питання щодо об`єднання справ.

15 червня 2023 року Ухвалою суду, суддя Прийомова О.Ю. по справі № 495/5608/23 було відкрито провадження по справі з призначенням її підготовчого розгляду.

06 липня 2023 року Ухвалою суду, суддя Шевчук Ю.В. позовна заява позивача була залишена без розгляду, цивільна справа № 495/2853/23 за позовною заявою ОСОБА_1 повернута для продовження розгляду.

21 липня 2023 року на ухвалу суду надійшла апеляційна скарга представника відповідача.

25 липня 2023 року Ухвалою суду, суддя Прийомова О.Ю. по справі № 495/5608/23, було відмовлено у задоволені заяви представника відповідача про передачу справи за підсудністю.

17 жовтня 2023 року Постановою Одеського апеляційного суду апеляційна скарга задоволена, ухвала Білгород - Дністровського міськрайонного суду скасована та направлена справа для продовження розгляду до суду першої інстанції.

02 листопада 2023 року Ухвалою суду, суддя Прийомова О.Ю. справа передана до судді Білгород - Дністровського міськрайонного суду, суддя Шевчук Ю.В. для вирішення питання щодо об`єднання справ.

04 березня 2024 року відповідно до розпорядження № 352 призначений повторний автоматизований розподіл судової справи.

04 березня 2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи головуючим суддею визначена суддя Прийомова О.Ю.

07 березня 2024 року Ухвалою суду, справа № 495/5123/22 прийнята до провадження судді, об`єднані в одне провадження цивільні справи № 495/5123/22 зі справою № 495/2853/23, зі справою № 495/5608/23, присвоєно єдиний номер справи № 495/5123/22, призначене підготовче судове засідання.

18 вересня 2024 року Ухвалою суду заява позивача ОСОБА_1 про зміну предмету позову прийнята до розгляду.

30 вересня 2024 року Ухвалою суду підготовче провадження по справі було закрито та призначений її розгляд по суті справи.

17 лютого 2025 року Ухвалою суду задоволено заяву представника відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження.

27 лютого 2025 року Ухвалою суду відмовлено у задоволені клопотання позивача про витребування доказів по справі.

31 березня 2025 року Ухвалою суду клопотання представника відповідача задоволено частково, приєднано до матеріалів справи докази, в частині закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору в частині позовних вимог - відмовлено.

28 квітня 2025 року Ухвалою суду підготовче провадження по справі було закрито з призначенням справи до її розгляду по суті.

Представник позивача, позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягають на їх задоволені.

Представник відповідача з позовними вимогами не погодився, просить суд в їх задоволені відмовити.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 30.10.2015 у відділенні № 1 ПУМБ в м. Білгород-Дністровський Леськів Ігор Петрович, приєднався до договору №261434872 Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк", згідно з яким зі змінами від 10.11.2021 на його ім`я відкрито картковий рахунок № НОМЕР_2 .

15.11.2021 ОСОБА_1 приєднався до договору банківського вкладу (депозиту) №300280614, згідно з умовами якого сума вкладу розміщується на депозитному рахунку № НОМЕР_6 строком по 18 травня 2022 року; сплата нарахованих процентів здійснюється щомісяця і вклад повертається на Картковий рахунок; поповнення вкладу дозволяється.

19.11.2021 ОСОБА_1 приєднався до договору вкладу №300756496 , згідно з умовами якого вклад розміщується на депозитному рахунку № НОМЕР_7 строком по 21.11.2022; сплата нарахованих процентів здійснюється щомісяця і вклад повертається на Картковий рахунок; поповнення вкладу дозволяється.

19.12.2021 ОСОБА_1 приєднався до договору вкладу №301735001, згідно з яким вклад розміщується на депозитному рахунку № НОМЕР_7 строком по 21.12.2022.

15.03.2022, на підставі порушення Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" (далі - Закон), АТ «Перший Український міжнародний банк» встановив обмеження за Картковим рахунком позивача.

Станом на день встановлення обмеження сума коштів на Картковому рахунку становила 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп.

18.05.2018 позивачем підписано анкету (опитувальний) загальні відомості по клієнту.

У анкеті позивач зазначив, що має сукупний дохід у розмірі 2500 грн та обсяг надходжень за квартал 7500 грн. Найменування організації - пенсіонер.

19.11.2022 позивач подає до АТ «ПУМБ» уточнені анкетні дані щодо себе та зазначає в анкеті, що сукупний місячний дохід позивача зменшився та складає 1800 грн. 00 коп. Обсяг надходжень за квартал становить 5400 грн.

За період часу з 26.03.2021 по 22.02.2022 на рахунок НОМЕР_2 надійшли грошові кошти у розмірі 651 681, 00 грн.

24.02.2022 Законом України № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

У подальшому, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 15.08.2022 воєнний стан та мобілізацію в Україні продовжили до 21 листопада 2022 року.

За період часу з 23.02.2022 по 25.03.2022 за 31 календарний день на рахунок надійшли кошти у розмірі 633 900, 00 грн.

У подальшому позивач перерахував грошові кошти з рахунка НОМЕР_2 на депозити відкриті в АТ «ПУМБ».

Відповідно до вимог п. 34 ч. 1 ст. 1, п.п. 2 , 4, 5 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06 грудня 2019 року № 361-IX та п. 5.1. Частина 5 «Загальні обов`язки Сторін» ДКБО, Банк, як суб`єкт фінансового моніторингу, запитав у позивача документи і відомості, необхідні для з`ясування суті діяльності, фінансового стану позивача та джерел походження коштів, пов`язаних з фінансовими операціями, мети та підстави здійснення фінансових операцій, а також надати пояснення щодо факту поповнення позивачем рахунку НОМЕР_2 за період часу з 26.03.2021 по 22.02.2022 на суму 651 681,00 грн. та з 23.02.2022 по 25.03.2022 (за 31 календарний день) на суму 633 900,00 грн.

Позивач на запит відповідача (суб`єкта фінансового моніторингу (Банку), відповідно до вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму, та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» не надав належні документи, які дійсно підтверджують джерело походження грошових коштів.

АТ «ПУМБ» листом за вих. №BGD-02.2/1 від 10.01.2023 повідомив позивача про відмову від підтримання ділових відносин. Цим же листом АТ «ПУМБ» повідомив Позивача про необхідність з`явитись до відділення №1 АТ «ПУМБ» у м. Білгород- Дністровський з метою закриття рахунків та перерахування залишків коштів позивача.

Вищевказаний лист АТ «ПУМБ» було надіслано позивачу засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» та повторно вручений особисто позивачу під підпис 01.02.2023 у відділенні №1 АТ «ПУМБ» у м. Білгород - Дністровський.

12.04.2024 позивач ОСОБА_1 надав відповідачу (АТ «ПУМБ») банківські реквізити для перерахування залишків грошових коштів до АТ КБ «Приватбанк» (платіжна інструкція №2 від 12.04.2024 з призначенням платежу: «Перерахування залишків грошових коштів в зв`язку з відмовою АТ «ПУМБ» в продовженні ділових відносин на підставі ст. 15 п.. 1 абз. 3 ЗУ №361- IX») та погодився отримати у касі відділення №1 АТ «ПУМБ» у м. Білгород - Дністровський готівкою 100 000,00 (сто тисяч гривень) 00 копійок, згідно платіжної інструкції на видачу готівки від 12.04.2024 №13489_1 з призначенням платежу: «Видача готівкою залишків грошових коштів в зв`язку з відмовою АТ «ПУМБ» в продовженні ділових відносин на підставі ст. 15 п.. 1 абз. 3 ЗУ №361- IX».

Нормативне обґрунтування. Оцінка аргументів сторін, висновки суду.

Щодо позовних вимог про стягнення суми боргу в розмірі 816993, 33 грн; пені в розмірі 491818, 88 грн; інфляційних втрат; трьох відсотків річних.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі, регулюються ЦК України, Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06 грудня 2019 року.

Статтею 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06 грудня 2019 року № 361-IX (надалі Закон № 361-IX) визначено підстави для здійснення банком відмови від підтримання ділових відносин з клієнтом та від проведення фінансових операцій.

Відповідно до п. п. 2, 4, 5 ч. 2 ст. 8 Закону № 361-IX суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний: забезпечувати згідно вимог, встановлених відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, належну організацію та проведення первинного фінансового моніторингу, що належним чином дозволить виявляти порогові та підозрілі фінансові операції (діяльність) незалежно від рівня ризику ділових відносин із клієнтом (проведення фінансових операцій без встановлення ділових відносин) та повідомляти про них спеціально уповноваженому органу (далі - СУО), а також запобігати використанню послуг та продуктів суб`єкта первинного фінансового моніторингу для проведення клієнтами фінансових операцій у протиправних цілях; проводити належну перевірку нових клієнтів та існуючих клієнтів; забезпечувати моніторинг фінансових операцій клієнта (у тому числі здійснюваних на користь клієнта) на предмет відповідності таких фінансових операцій наявної у суб`єкта первинного фінансового моніторингу інформації про клієнта, його діяльність та ризик, включаючи у разі потреби інформацію про джерело коштів, пов`язаних з фінансовими операціями.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 1 Закону № 361-IX, одним із заходів належної перевірки є проведення на постійній основі моніторингу ділових відносин та фінансових операцій клієнта, що здійснюються у процесі таких відносин, щодо відповідності таких фінансових операцій наявної у суб`єкта первинного фінансового моніторингу інформації про клієнта, його діяльність та ризик (у тому числі, у разі потреби, про джерело коштів, пов`язаних із фінансовими операціями).

Отже, банк має право запросити інформацію про джерела походження коштів незалежно від суми операції та форми внесення коштів (готівкою або безготівковим переказом).

Відповідно до п. 67 п. 1 ст. 1 Закону №361-ІХ, порогові та підозрілі фінансові операції підлягають фінансовому моніторингу.

Фінансова операція незалежно від суми є підозрілою, якщо банк має підозри або підстави вважати її пов`язаною зі злочинною діяльністю, фінансуванням тероризму, поширенням зброї масового знищення (ст. 21 Закону №361-IX). При віднесенні фінансової операції до підозрілого банку керується індикаторами, встановленими НБУ у Додатку 20 Положення № 65.

Відповідно до п.п. 2 п. 6 Положення № 65, Банк зобов`язаний забезпечити належну організацію внутрішньобанківської системи запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення (далі - ПВК/ФТ) та проведення первинного фінансового моніторингу. Метою належної організації внутрішньобанківської системи ПВК/ФТ та проведення первинного фінансового моніторингу є можливість належним чином виявляти порогові та підозрілі фінансові операції (діяльність) та повідомляти про них СУО.

Положенням № 65 передбачена необхідність здійснювати на постійній основі моніторинг ділових відносин та фінансових операцій клієнта, що здійснюються у процесі таких відносин, щодо відповідності таких фінансових операцій наявній у банку інформації про клієнта, його діяльність та ризик (у тому числі, за потреби, про джерело коштів, пов`язаних із фінансовими операціями), включаючи посилені заходи належної перевірки (далі - ПЗНП).

Відповідно до Додатку 6 до Постанови № 65, під час здійснення ПЗНП, банк обирає вид необхідного до вжиття заходу залежно від виявлених ризиків, притаманних діловим відносинам із клієнтом, що є пропорційним таким ризикам.

Такими заходами, можуть бути, зокрема, встановлення певних обмежень/лімітів на використання клієнтом послуги/продукту.

Одним індикатором підозрілої фінансової операції, встановленим п. п. 15 п. 68 розділу III Додатку 20 до Положення № 65 є проведення (структурування) готівкової фінансової операції таким чином, щоб уникнути вимог, які пред`являються при здійсненні відповідних порогових фінансових операцій.

Згідно п.п.5.1. Розділу І ДКБО Клієнт зобов`язаний на першу вимогу Банку відвідати Банк, за місцем де була оформлена Заява на приєднання до Договору, та/або надати достовірні документи та/або відомості, необхідні з метою: здійснення Банком процедур належної перевірки Клієнта і моніторингу ділових відносин / фінансових операцій. Зокрема, надати документи і відомості, необхідні для з`ясування його особи, суті діяльності, фінансового стану, джерел походження коштів, пов`язаних з фінансовими операціями, мети та підстави здійснення фінансових операцій, відповідності фінансових операцій Клієнта наявній у банку інформації про клієнта, його діяльність та ризик - актуалізації інформації щодо Клієнта та інші документи/відомості, необхідні для виконання Банком функцій суб`єкту первинного фінансового моніторингу у відповідності до законодавства України з питань запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та/або інформацію і документи на виконання вимог FATCA.

Підпунктом 1.1.21. Розділу II ДКБО встановлено, що Банк має право призупинити здійснення операцій за картковим рахунком за допомогою картки, тобто зупинити (блокувати) дію картки, у разі не надання клієнтом документів або нез`явлення у Банк, в тому числі згідно із п.5.1.1. Розділу II цього Договору.

Пунктом 6.3.15.4. Договору II ДКБО встановлено, що Банк має право заблокувати доступ до Системи «Інтернет-банкінг» у разі невиконання клієнтом обов`язку з надання документів та/або нез`явлення клієнта у відділення Банку у випадках, передбачених п.5.1.1. розділу І цього Договору.

Згідно п.2.4.7. Розділу І ДКБО Банк має право розірвати в односторонньому випадку договір з клієнтом у порядку та на умовах, визначених Договором, та самостійно закрити Картковий рахунок та/або інший рахунок, відкритий відповідно до цього Договору, при реалізації права Банку відмовитися від підтримання ділових відносин у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Відповідно до ст. 15 Закону № 361-IX, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі: якщо здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників, є неможливим або якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені; встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей; подання клієнтом чи його представником суб`єкту первинного фінансового моніторингу недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб`єкта первинного фінансового моніторингу; виявлення у порядку, встановленому відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, що банк або інша фінансова установа, з якою встановлені кореспондентські відносини, є банком-оболонкою та/або підтримує кореспондентські відносини з банком- оболонкою; якщо здійснення ідентифікації особи, від імені або в інтересах якої проводиться фінансова операція, та встановлення її кінцевого бенефіціарного власника або вигодоодержувача (вигодонабувача) за фінансовою операцією є неможливим.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися від проведення підозрілої фінансової операції.

У випадках, передбачених цією частиною, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний протягом одного робочого дня, але не пізніше наступного робочого дня з дня відмови, повідомити спеціально уповноваженому органу про спроби проведення фінансових операцій та про осіб, які мають або мали намір відкрити рахунок/встановити ділові відносини та/або провести фінансові операції або з якими розірвано ділові відносини (закрито рахунок) на підставі цієї статті, а також про проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів, які надійшли на рахунок такого клієнта, та про фінансові операції, в проведенні яких було відмовлено.

Враховуючи те, що позивач на запит банку, відповідно до вимог Закону України «Про запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму, та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» так і не надав жодної інформації та документів AT «ПУМБ», які дійсно підтверджують джерело походження грошових коштів, АТ «ПУМБ» листом від 10.01.2023 повідомив позивача про відмову від підтримання ділових відносин з позивачем.

Цим же листом АТ «ПУМБ» повідомив позивача про необхідність з`явитися до відділення № 1 АТ «ПУМБ» у м. Білгород - Дністровський з метою закриття рахунків та перерахування залишків коштів Позивача.

Відповідно платіжної інструкції № 13489_1 від 12.04.2024 в сумі 100 000, 00 грн та платіжної інструкції від 12.04.2024 на суму 711 210, 83 грн (зміст операції видача готівкою залишків коштів в зв`язку з відмовою АТ «ПУМБ» в продовженні ділових відносин на підставі ст. 15 п.1 1 абз. 3 ЗУ № 361-ІХ), кошти за депозитними договорами разом з нарахованими процентами перераховані позивачу. (т.11 а.с. 65-66).

Таким чином, ствердження позивача про неправомірне блокування карткових рахунків більше ніж на 7 днів, ухилення відповідача від обов`язку видати вклади та нараховані проценти, не надання відповіді на звернення, не надання відповідачем доказів правомірності своїх дій з призупинення операції за Картковим рахунком, а також доказів видачі з Карткового рахунку сум вкладів та нарахованих процентів, є необґрунтованими, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та спростовуються матеріалами справи.

Суд погоджується з ствердженнями представника відповідача, які підтверджені доказами наявними в матеріалах справи, що позивач регулярно відвідував приміщення ВІДДІЛЕННЯ №1 АТ «ПУМБ» У М. БІЛГОРОД - ДНІСТРОВСЬКИЙ з метою подачі різного роду заяв (у т.ч. на видачу залишків грошових коштів), але категорично відмовлявся отримувати залишки грошових коштів.

Дійсно про даний факт відповідач регулярно повідомляв суд при подачі відзивів у всіх справах за позовом ОСОБА_1 до АТ «ПУМБ» (справи №495/5123/22, №495/2853/23, №495/5608/23), а також майже у кожному судовому засіданні.

Оскільки позивач ігнорував отримання залишків власних грошових коштів, АТ «ПУМБ» у примусовому порядку згідно внутрішньобанківського порядку закрив рахунки позивача у АТ «ПУМБ».

12.04.2024 позивач ( ОСОБА_1 ) надав відповідачу (АТ «ПУМБ») банківські реквізити для перерахування залишків грошових коштів до АТ КБ «Приватбанк» (платіжна інструкція №2 від 12.04.2024 з призначенням платежу: «Перерахування залишків грошових коштів в зв`язку з відмовою АТ «ПУМБ» в продовженні ділових відносин на підставі ст. 15 п.. 1 абз. 3 ЗУ №361- IX») та погодився отримати у касі відділення №1 АТ «ПУМБ» У М. БІЛГОРОД - ДНІСТРОВСЬКИЙ готівкою 100 000,00 (сто тисяч гривень) 00 копійок згідно платіжної інструкції на видачу готівки від 12.04.2024 №13489_1 з призначенням платежу: «Видача готівкою залишків грошових коштів в зв`язку з відмовою АТ «ПУМБ» в продовженні ділових відносин на підставі ст. 15 п.. 1 абз. 3 ЗУ №361- IX».

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06 грудня 2019 року 361-IX, суб`єкти фінансового моніторингу (банки), їх посадові особи та інші працівники, ліквідатор (крім Фонду гарантування вкладів фізичних осіб), уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не несуть відповідальності за шкоду, заподіяну юридичним і фізичним особам у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків під час проведення фінансового моніторингу, якщо вони діяли у межах завдань, обов`язків та у спосіб, що передбачені цим Законом.

Оскільки під час розгляду справи позивачем суду не було надано належних, допустимих та достовірних доказів неправомірності дій відповідача при блокуванні рахунків позивача та подальшому їх закритті, а судом було встановлено, що відповідач діяв у відповідності до вимог закону, як суб`єкт первинного фінансового моніторингу, тому позовні вимоги в частині стягнення суми боргу в розмірі 816993, 33 грн задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення пені, інфляційних втрат, трьох відсотків річних суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25 січня 2022 року у справі №761/16124/15-ц зазначила наступне: «Разом із тим Велика Палата Верховного Суду зауважує, що дійсний зміст приписів частини п`ятої статті 10 Закону про захист прав споживачів слід трактувати так, що пеня має бути виплачена виконавцем та має рахуватися від суми, що складає грошовий вимір від платності відповідного договору.

У такому разі згідно із частиною п`ятою статті 10 Закону про захист прав споживачів базою нарахування пені слід вважати розмір процентів на суму вкладу або дохід в іншій формі, що є платою фінансової установи за використання коштів споживача (статті 1058, 1061 ЦК України). Сама сума вкладу не може бути врахована в базі нарахування пені відповідно до приписів частини п`ятої статті 10 Закону про захист прав споживачів».

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 07 грудня 2022 року у справі №757/7484/20 провадження № 61-1133св22 зазначив наступне: «Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в оскаржуваній частині, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив з того, що пеня, передбачена частиною п`ятою статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів", не може бути нарахована у спірних правовідносинах.

За змістом статті 1 Закону про захист прав споживачів споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

У загальноприйнятому розумінні поняття "вартість послуги" - це грошові кошти у визначеному сторонами відповідного договору розмірі, які споживач сплачує виконавцю за надану останнім послугу.

При цьому такі кошти після виконання договору залишаються у виконавця і не повертаються споживачеві. Тому внесені споживачами на відповідні рахунки в банку грошові кошти як за договором банківського вкладу, так і за договором банківського рахунка за жодних обставин не можна вважати вартістю відповідних банківських послуг, оскільки такі кошти завжди підлягають поверненню споживачам, тобто не є платою виконавцю за надані ним послуги.

Виходячи з наведеного розмір внесених споживачами в банк грошових коштів за договорами банківського вкладу та банківського рахунка не може бути базою для обчислення пені на підставі частини п`ятої статті 10 Закону про захист прав споживачів.

Крім того, за змістом правових норм параграфа 3 "Банківський вклад" глави 71 та параграфа 1 "Загальні положення про банківський рахунок" глави 72 ЦК України як за договором банківського вкладу, так і за договором банківського рахунка відповідні банківські послуги надаються банком безкоштовно, тобто споживач не оплачує виконавцю такі послуги, якщо це не передбачено умовами укладених між сторонами договорів.

З урахуванням розширеного змісту поняття "послуга", прийнятого в законодавстві про захист прав споживачів, й усі пов`язані з ним норми слід трактувати таким чином, щоб вони відповідали дійсному його змісту (за необхідності - трактувати розширено).

Тому дійсний зміст приписів частини п`ятої статті 10 Закону про захист прав споживачів слід трактувати так, що пеня має бути виплачена виконавцем від суми, що складає грошовий вимір відплатності відповідного договору.

Дійсний зміст приписів частини п`ятої статті 10 Закону про захист прав споживачів слід трактувати так, що пеня має бути виплачена виконавцем та має рахуватися від суми, що складає грошовий вимір відплатності відповідного договору.

Такі правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 січня 2022 року у справі № 761/16124/15-ц (провадження № 14-184цс20)».

Отже, пеня, передбачена частиною п`ятою статті 10 Закону про захист прав споживачів не може розраховуватись із суми грошових коштів, які були на рахунку позивача, а отже в частині позовних вимог про стягненні пені в розмірі 491818, 88 грн позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) зроблено висновок, що «грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 07 квітня 2021 року у справа № 569/8539/17 (провадження № 61-13186св20) зазначено, що «у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондується обов`язок боржника з такої сплати.

Зобов`язання із перерахування грошових коштів не може вважатись грошовим, адже воно полягає не в сплаті грошових коштів, а в наданні банком послуг щодо їх переказу, що врегульовано Законом України «Про платіжні послуги».

Разом з тим не є грошовими зобов`язання, в яких грошові знаки використовуються не як засіб погашення грошового боргу, а виконують роль товару: зобов`язання передачі грошей, що випливають з угод обміну валюти, опціону, купівлі-продажу монет і банкнот, зобов`язання повернути грошові знаки, які перебували на зберіганні, передати перевізником банкноти за договором перевезення та ін.

З огляду на це положення статті 625 ЦК України не застосовуються до зазначених відносин.

Отже, зобов`язання із перерахування грошових коштів не може вважатися грошовим, адже воно полягає не в сплаті грошових коштів, а в наданні Банком послуг щодо їх переказу, що врегульовано Законом України «Про платіжні послуги».

Аналогічний висновок викладено у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 квітня 2022 року у справі № 569/11463/15-ц (провадження № 61-12028св20).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги щодо стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних заявлених позивачем не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд приходить до наступного.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди як спосіб захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п. 5 зазначеної Постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Позивачем не додано до матеріалів справи доказів на підтвердження розміру завданої йому моральної шкоди та на обґрунтування розміру спричиненої шкоди в сумі 500 000 грн, з чого саме виходив позивач при визначені розміру зазначеної моральної шкоди та винних дій відповідача у її спричинені.

Саме лише посилання позивача на те, що йому було завдано таку шкоду, за відсутності при цьому належних та допустимих доказів на підтвердження її розміру та винних дій відповідача у її спричинені, не може бути достатньою підставою для відшкодування позивачу моральної (немайнової) шкоди у визначеному ним розмірі.

На підстави наведеного вище, суд приходить до висновку про відмову у позовних вимог позивача і у цій частині.

Таким чином, з урахуванням усього вищевикладеного, на основі повно та всебічно встановлених доказів, надавши оцінку їх належності, об`єктивності, допустимості, виходячи із фактичних обставин справи та норм чинного законодавства України, їх правозастосування до даних правовідносин, суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про захист прав споживачів у повному обсязі.

Вирішення питання щодо судових витрат.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору, необґрунтованістю його позовних вимог, віднести вказані витрати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 612, 625 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 206, 263, 264, 265, 280 -281, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про захист прав споживачів - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк», , адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 4, 04070.

Повний текст рішення складений та проголошений 19 січня 2026 року.

Суддя :