Справа № 489/7348/25
Провадження № 2/487/488/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2026 року м.Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді - Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Янковець Г.А., розглянувши у спрощеному позовному проваджені у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходиться справа за позовною заявою ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002/3502641-СК, укладеним 25.05.2017 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 ..

До судового засідання призначеного на 15.01.2026 року сторони не з`явилися.

Представник позивача у позовній заяві, просив провести розгляд справи за його відсутності.

Відповідач будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення поштового відправлення, до судового засідання не з`явилася, відомості про вручення їй повідомлення про дату, час і місце проведення судового засідання, у матеріалах справи відсутні.

За приписами ч.1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями визначеними главою 10 ЦПК України.

Відповідно до положень п.1 ч.2, ч.9 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

З урахуванням викладеного, з метою недопущення порушення процесуальних прав відповідача, суд вважає за необхідне судове засідання у справі відкласти.

Крім того, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Предметом заявленого позову є неналежне виконання ОСОБА_1 умов Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/3502641-СК від 25.05.2017 року (далі Договір).

Відповідно до умов Договору, ОСОБА_1 , підписавши його акцептувала Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті Банку та беззастережно приєдналась до його умов.

На підтвердження зазначеної обставини представником позивача надано: «Заява-договір» 002/3502641-СК від 25.05.2017 на відкриття поточного рахунку з використанням електроних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з можливістю встановлення Кредитного ліміту); Умови надання та обслуговування Кредитної лінії за кредитним продуктом «Кредитна картка «Велика п`ятірка» в рамках проекту послуг «Кредитка»; Заява про відкриття поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів, з якої вбачається що на ім`я відповідача було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Разом з тим, до матеріалів позовної заяви не додано доказів видачі платіжної картки, встановлення кредитного ліміту та його розміру, оскільки у заяві про відкриття поточного рахунку, у графі Заява на випуск електронного платіжного засобу зазначено що кредитний ліміт складає - 3500 грн., проте не зазначено на якому електронному платіжному засобі він встановлений та термін дії вказаного засобу.

Також до позовної заяви не додано доказів, які б підтверджували факт користування ОСОБА_1 кредитними коштами.

Так, у Постанові Касаційного Цивільного Суду Верховного суду від 12.10.2023 року у справі 308/3956/15-ц, зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Відповідно до положень ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи предмет та підстави, заявленого позову, фактичні обставини, які підлягають встановленню при розгляді та вирішенні справи по суті, з урахуванням положень п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд вважає за необхідне запропонувати представнику позивача надати докази на підтвердження заявлених позовних вимог, зокрема що підтверджують факт перерахування, отримання та користування грошовими коштами ОСОБА_1 в рамках кредитного договору № 002/3502641-СК від 25.05.2017 року, з врахуванням положень Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та "Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України", затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 року №75.

Керуючись ст. 76, 223, 260 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Розгляд цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відкласти.

Призначити повторне судове засідання по справі на 11-30 годину 19 лютого 2026 року.

Запропонувати представнику позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надати суду доказищо підтверджують факт перерахування, отримання та користування грошовими коштами ОСОБА_1 в рамках кредитного договору № 002/3502641-СК від 25.05.2017 року, з врахуванням положень Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та "Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України", затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 року №75.

Копію ухвали для відома направити сторонам

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І.О.Притуляк