Справа № 671/1768/25
Провадження № 2/671/925/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2026 р. м. Волочиськ
Волочиський районний суд Хмельницької області у складі:
головуючий суддя Никифоров Є. О.,
секретар судового засідання Козак Г. А.,
за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,
представників органу опіки та
піклування Кабанюк Н. В., Комаровської Н. М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову зазначено, що з 23 червня 2021 року ОСОБА_5 (далі по тексту «Позивачка») перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 (далі по тексту «Відповідач»). У шлюбі в сторін народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Волочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було зроблено відповідний актовий запис № 178 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .
Оскільки від самого народження ОСОБА_6 Відповідач не піклувався про свою сім`ю, не спілкувався з Позивачкою та не цікавився дитиною, ОСОБА_2 04 лютого 2022 року звернулася до Волочиського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до Відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.
11 травня 2022 року Суд своїм рішенням постановив стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 04 лютого 2022 року і до досягнення дочкою ОСОБА_6 трирічного віку, про що було видано виконавчий лист у справі № 671/191/22.
Волочиським відділом державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа.
Шлюбні відносини у сторін не склалися, рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 05 вересня 2022 року шлюб розірвано. Відновлено позивачці дошлюбне прізвище - « ОСОБА_8 ».
Одразу після розірвання шлюбу ОСОБА_2 звернулася до Волочиського районного суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просила стягувати з Відповідача на утримання ОСОБА_4 одну четверту частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
Судовим наказом Волочиського районного суду Хмельницької області від 21 червня 2022 року у справі № 671/192/22 прохання Позивачки задоволено (копія судового наказу додається). Волочиським відділом державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищевказаного судового наказу. Станом на сьогодні Відповідач протягом тривалого часу ніяким чином не піклується про доньку, не проявляв та наразі не проявляє зацікавленості в подальшій долі дитини, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, життям, не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, про її подальше навчання, всебічний, повноцінний ріст як особистості. Відповідач не здійснює жодних дій задля забезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; будь-яке спілкування Відповідача з дочкою ОСОБА_6 відсутнє. Відповідач не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього стану дитини, не створює умов для отримання нею освіти.
З огляду на вищевикладене позивач робить висновок, що створились умови, які шкодять інтересам дочки.
Позивач вказує, що відповідач не виконує покладених на нього законом обов`язків батьків, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дочки. Всі питання щодо виховання вирішуються Позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. ОСОБА_3 жодного разу не відвідував лікаря та не цікавився здоров`ям дочки, матеріально та психологічно не бере участі у вихованні дитини.
Заборгованість по аліментах на дитину становить на 02.2025 року 120088,48 грн. Заборгованість по аліментах до досягнення дитиною 3х років становить 56 000 грн. Ще під час перебування у шлюбі Відповідач не проводив час з Позивачкою та дочкою ОСОБА_6 , не забезпечував сім`ю. Майже з народження Відповідач не бачив дитину та не виявляв бажання побачитися з нею. Маючи телефон Позивачки він не телефонує їй для того, щоб запитати про доньку, поспілкуватися з нею. Станом на сьогодні ситуація абсолютно не змінилася. Відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дочкою, не сплачує аліменти, його ставлення до дитини не змінилося на краще. Розрахунок заборгованості по аліментах щодо сплати аліментів на утримання Позивачки до досягнення їхньою донькою трирічного віку та щодо сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 підтверджує значну заборгованість Відповідача і повну відсутність сплати коштів. В обох вищевказаних виконавчих провадженнях щодо Відповідача винесено постанови про накладення штрафу через значну заборгованість зі сплати аліментів.
Позивачка також вказує, що відповідача було притягнуто до кримінальної відповідальності ч. 2 ст. 296 КК України (Хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб). Згідно з копією ухвали Волочиського районного суду Хмельницької області, до суду надходило кримінальне провадження з обвинувальним актом, реєстром та додатками про обвинувачення Відповідача за ч. 1 ст. 122 КК України (Умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину).
Вказані рішення Волочиського районного суду Хмельницької області, підтверджують стабільно негативну поведінку Відповідача, яка полягає діях, які є небезпечними для суспільства, загрожують здоров`ю громадян. Така ситуація, безумовно, дуже негативно впливає на психологічний стан дитини, її сприйняття світу, і водночас підтверджує, що ОСОБА_3 не має наміру змінювати на кращий свій спосіб життя. Відповідно до характеристики ОСОБА_4 , виданої закладом дошкільної освіти, який відвідує дівчинка, вона життєрадісна, активна і доглянута. Її вихованням займається мама та бабуся, вони цікавляться життям дитини, відвідують усі освітні заходи, які проводяться в садочку, беруть активну участь у житті дитини та групи. Батько ОСОБА_6 провідав дівчинку в закладі дошкільної освіти всього один раз. В цей момент була присутня вихователька, яка бачила, що дитина не впізнала батька, розплакалася і повернулася до групи у пригніченому стані. Батько не цікавиться життям та розвитком дитини, жодного разу не забирав та не відвідував освітні заходи, які проводились в закладі дошкільної освіти.
На переконання позивача наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідача до своїх батьківських обов`язків, створились умови, які шкодять інтересам доньки.
Позивачка просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та надала пояснення, що за своїм змістом відповідають доводам позовної заяви, крім того, зазначила, що факт неналежного виконання відповідачем свої батьківських обов`язків підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були допитані у судовому засіданні.
Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні підтримала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, що, насамперед, відповідатиме інтересам дитини.
Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву, заяв та клопотань від нього до суду не надходило.
За таких обставин судом на підставі статей 223, 280 ЦПК України постановлено ухвалу про розгляд справи за відсутності відповідача в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, з 23 червня 2021 року ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 05 вересня 2022 року шлюб розірвано. Відновлено позивачці дошлюбне прізвище - « ОСОБА_8 ». Зазначене підтверджується копією зазначеного рішення суду (а. с. 16).
У даному шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Волочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було зроблено відповідний актовий запис № 178 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 12).
Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 11.05.2022 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 04 лютого 2022 року і до досягнення дочкою ОСОБА_6 трирічного віку, що підтверджується копією виконавчого листа, виданого 13.06.2022 Волочиським районним судом Хмельницької області (а. с. 13).

На підставі судового наказу, виданого Волочиським районним судом Хмельницької області 21.06.2022, з ОСОБА_3 стягуються на користь ОСОБА_11 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї четвертої частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.02.2022 та до досягнення дитиною повноліття.

Зазначені виконавчі документи перебувають на примусовому виконанні Волочиського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), що підтверджується постановами про відкриття виконавчих проваджень (а. с. 14, 18).

Заборгованість відповідача по аліментах на утримання дружини станом на 01.07.2024 становила 56305,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах (а. с. 20).

Позивач у період з 01.11.2024 по 01.05.2025 не отримувала аліменти від відповідача на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується довідкою державного виконавця про неотримання аліментів (а. с. 21).

На відповідача постановами державного виконавця від 12.03.2025 (а. с. 15, 19) накладалися штрафи за невиконання судових рішень про стягнення аліментів.

Вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 27.09.2016 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 296 КК України, та призначено кримінальне покарання у виді трьох років обмеження волі. Звільнено від відбування покарання на підставі статті 75 КК України з випробуванням, з встановленням іспитового строку 1 рік, що підтверджується копією даного вироку (а. с. 22 24).

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 також притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Зазначене кримінальне провадження закрито судом у зв`язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення, що підтверджується копією ухвали суду (а. с. 25).

Відповідно до характеристики ОСОБА_4 , виданої Волочиським закладом дошкільної освіти «Калинка», дитина життєрадісна, активна і доглянута. Її вихованням займається мама та бабуся, вони цікавляться життям дитини, відвідують усі освітні заходи, які проводяться в садочку, беруть активну участь у житті дитини та групи. Батько ОСОБА_6 провідав дівчинку в закладі дошкільної освіти всього один раз. В цей момент була присутня вихователька, яка бачила, що дитина не впізнала батька, розплакалася і повернулася до групи у пригніченому стані. Батько не цікавиться життям та розвитком дитини, жодного разу не забирав та не відвідував освітні заходи, які проводились в закладі дошкільної освіти (а. с. 26).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Волочиської міської ради № 536 від 13.11.2025, орган опіки та піклування вважає за можливе та доцільне позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З показань свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були допитані у судовому засіданні, вбачається, що відповідач ОСОБА_3 після народження дочки ОСОБА_6 покинув сім`ю. З того часу спільне проживання сторін припинилося. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги дитині не надає, не приймає участі у її вихованні, взагалі із дитиною не спілкується. Відповідач зловживає алкоголем і життя та потреби дитини його не цікавлять. За весь час, коли сторони проживають окрема, ОСОБА_3 лише раз намагався побачитися з донькою на її день народження, приблизно 2 роки тому, але прийшов у нічний час із ознаками алкогольного сп`яніння. Також з ознаками алкогольного сп`яніння з`явився до дитини у дитячий садок. Зі сторони матері будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною не створюється.

Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, у разі, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, отже, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Надані позивачем та досліджені судом докази, у своїй сукупності, вказують на те, що відповідач свідомо не виконує своїх батьківських обов`язків, оскільки будь-яких поважних причин, що об`єктивно унеможливлювали б виконання ним його батьківських обов`язків, судом не встановлено. Зазначене є підставою для позбавлення відповідач батьківських прав, відповідно, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача та стягує їх на користь позивача, оскільки позов задоволено в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись 3, 9, 18, 19, 27 Конвенції про права дитини, статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» , статтею 51 Конституції України, статтями 7, 150, 155, 164, 165, 166 СК України, статтями 12, 81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968,96 грн.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, передбаченому ЦПК України.

Позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Орган опіки та піклування Волочиської міської ради, , Хмельницька обл., Хмельницький район, м. Волочиськ, пл. Центральна, 1.

Повне рішення виготовлено 20.01.2026 р.

Суддя Є. О. Никифоров