Провадження №2/521/1241/26
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду (в частині)

20 січня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі головуючого:

судді Поліщук І.О.

за участю секретаря судового засідання Коржеван В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 д Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» в якій позивач просила суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на її користь невиплачену суму страхового відшкодування у розмірі 40391 грн. 24 коп. та витрати на правову допомогу, з відповідача ОСОБА_2 на її користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 45769, 00 грн., витрати на оплату судової експертизи в розмірі 4200,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 07 жовтня 2025 року вказану цивільну справу передано до Хаджибейського районного суду міста Одеси для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 23 жовтня 2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

28.10.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 в якій вона просить залишити без розгляду позовні вимоги в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія «ВУСО» на її користь невиплачене страхове відшкодування у розмірі 40391,24 грн. та витрати на професійну правничу допомогу. В іншій частині позовних вимог розглянути справу.

03.11.2025 року до суду надійшло клопотання представника ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» в якій просить суд під час ухвалення рішення про задоволення заяви представника позивачки Комаренко О.В. від 28.10.2025 року про залишення без розгляду позовні вимоги, в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», закриття провадження в цій частині, провести розподіл витрат правничої допомоги ПРАТ СК ВУСО в розмірі 18 000,00 грн та поштових витрат 58,90 грн.

Означену заяву представник позивача просить розглянути без позивача та представника позивача.

Представник ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» просить розглянути без його участі.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі також ЦПК України), без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подану заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним залишити позовну заяву в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 40 391,24 (сорок тисяч триста дев`яносто одна гривень 24 коп.) без розгляду з таких підстав.

Згідно із частиною 3 статті 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Зважаючи, що сторона позивача скористалася своїм правом на ініціювання питання про залишення позовної заяви (в частині) без розгляду, подавши відповідну заяву до суду, враховуючи, що розгляд справи по суті судом не розпочато, суд вважає, що позовна в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 40 391,24 (сорок тисяч триста дев`яносто одна гривень 24 коп.) підлягає залишенню без розгляду.

Щодо клопотання представника ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

Доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, частиною першою статті 4 ЦПК України, частиною першою статті 55, ст. 124 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, незалежно від обґрунтованості позову.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно частини 9 статті 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язковою умовою є зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Разом з тим, відповідачами не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Відповідно до статті 44ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними права дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

- подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, за явлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

- подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

- подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

- необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

- укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Подання до суду заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №148/312/16-ц, від 28 січня 2019 року у справі №619/1146/17-ц, від 02 грудня 2020 року у справі №202/2600/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі №758/12381/18-ц, від 14 січня 2021 року у справі №521/3011/18.

Суд дійшов висновку, що звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

При цьому наявний відзив у матеріалах справи не є тим належним та достатнім доказом, який підтверджує необґрунтовані дії позивача при звернені до суду. Відзив по своїй суті містить лише виклад заперечень проти позову.

Таким чином, представником відповідача ПАТ «СК ВУСО» не доведено, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок саме необґрунтованих дій позивача.

За таких обставин, при вирішенні питання щодо стягнення з позивача судових витрат, відповідачем не заявлено та судом не встановлено наявність необґрунтованих, винних чи недобросовісних дій позивача. Посилання на необґрунтованість та недоказовість позову, - безпідставні.

З огляду на що відсутні підстави для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України.

Зважаючи на все вищевикладене, керуючись ст. 257, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без розгляду позовні вимоги в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03150, Україна, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок, 31, Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) страхового відшкодування в розмірі 40 391,24 (сорок тисяч триста дев`яносто одна гривень 24 коп.) та витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03150, Україна, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок, 31, Код ) про стягнення з ОСОБА_1 витрат на правову допомогу - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 20 січня 2026 року.

Суддя Ірина Поліщук