Дата документу 19.01.2026
Справа № 501/3575/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2025 року Чорноморський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

третя особа: служба у справах дітей Одеської міської ради територіального відділу у Хаджибейському районі

предмет та підстави позову: про визначення місця проживання неповнолітньої дитини

постановив ухвалу про наступне та

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

Представник позивача 14.01.2026 надав до суду клопотання про залучення до справи у якості третьої особи орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради та зобов`язати орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради надати висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Розглянувши дане клопотання, дослідивши зміст позову, матеріали даної цивільної справи, суд керується наступним.

За змістом ч.1 ст.53 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов`язки щодо однієї із сторін.

Статтею 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною батька, матері, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Спір, що виник у цій справі, віднесено до таких, участь у яких органу опіки та піклування є обов`язковою, тому слід залучити до участі у справі у якості третьої особи орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради.

Щодо зобов`язання відповідного органу надати до суду відповідний висновок, суд керується наступним.

Згідно вимог ч.ч.4, 5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, тощо обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім - і якщо це не порушуватиме права та інтереси дитини - підлягають врахуванню інтереси батьків.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 02 лютого 2016 року у справі «N.T.S. та інші проти Грузії» зазначено, що обов`язок національних органів влади вживати заходів для полегшення возз`єднання, проте не є абсолютним. Возз`єднання одного з батьків з дитиною, яка деякий час прожила з іншими особами, може бути неможливо реалізувати негайно і може знадобитися проведення підготовчих заходів для цього. Характер та обсяг такої підготовки залежатимуть від обставин кожного випадку, але розуміння та співпраця всіх зацікавлених сторін завжди буде важливим компонентом. Хоча національні органи влади повинні зробити все можливе для сприяння такому співробітництву, будь-яке зобов`язання щодо застосування примусу в цій сфері має бути обмеженим, оскільки інтереси, а також права і свободи всіх зацікавлених осіб повинні бути враховані, а особливо найкращі інтереси дитини та її права. Якщо контакти з батьками можуть загрожувати цим інтересам або втручатися в ці права, національні органи влади повинні дотримуватись справедливого балансу між ними (див. посилання Hokkanen, § 58). Найкращі інтереси дитини повинні бути першочерговими і, залежно від їхньої природи та серйозності, можуть перевищувати права їхніх батьків.

Суд звертає увагу, що у даній категорії справ наявність висновку щодо доцільності місця проживання неповнолітньої дитини, що є предметом спору, є обов`язковою, у зв`язку з чим такий висновок підлягає витребуванню від третьої особи.

Згідно положень ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Керуючись ст.ст.77, 78, 81, 84 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залучити до участі у справі у якості третьої особи орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради.

Зобов`язати орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради надати висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради надати витребувані докази невідкладно після отримання даної ухвали.

Роз`яснити, що за неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом, відповідно до ч.7, 8 ст.84 ЦПК України.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Чорноморського міського

Суду Одеської області М.І.Петрюченко