Справа №463/8541/25
Провадження №2/463/299/26
УХВАЛА

судового засідання

19 січня 2026 року м. Львів

Личаківський районний суд м. Львова у складі

Головуючої судді Бобрової Ю.Ю.

секретаря судового засідання Назара Р.М.

представниці позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представниці третьої особи Андрес Л.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

Ухвалою судді до Личаківського районного суду м. Львова від 06.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі.

Представником відповідача до суд подано заяву про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав заяву про зупинення провадження з покликанням на те, що 08.12.2025 Личаківським районним судом м. Львова відкрито провадження по справі № 463/11841/25 за позовом ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог Орган опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про повернення спільної дитини ОСОБА_5 до місця його народження і постійного проживання в Швейцарській Конфедерації, які мають аналогічний предмет спору і у разі прийняття судом рішення у даній справі, розгляд справи № 463/11841/25 буде неможливим.

Представниця позивачки у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання про зупинення провадження зазначивши, що представник відповідача не обґрунтував, які саме факти у справі про визначення місця проживання дитини не можуть бути встановлені судом та чому оцінка доказів у цій справі є неможливою без рішення в іншому провадженні. Уважає, що справи мають різний предмет, ґрунтуються на різних правових підставах.

Окремо представниця позивачки відзначила, що рішення у справі про визначення місця проживання дитини матиме безпосередній і вирішальний вплив на можливість та доцільність вирішення питання про повернення дитини, оскільки саме в межах тієї справи буде встановлено, з ким батьків проживання дитини найбільшою мірою відповідатиме її найкращим інтересам.

Суд, заслухавши аргументи сторін, вивчивши клопотання про зупинення провадження, приходить до висновку, що його слід задовольнити частково.

Оцінюючи підставність клопотання представника відповідача, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, суд повинен реалізовувати своє основне завдання, а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів та заяв на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод. Формальний підхід суду до здійснення своїх повноважень на будь-якій стадії судового процесу може призвести до порушення права особи на справедливий судовий розгляд.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини друга статті 2 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої та другої статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У силу вимог п. 6 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України визначено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає у тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

У даній цивільній справі ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, ставлячи дві позовні вимоги: 1) визначення місця проживання дитини разом із матір`ю; 2) стягнення аліментів на утримання дитини.

За підставу для зупинення провадження представник відповідача зазначив розгляд справи за позовом ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог Орган опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про повернення спільної дитини ОСОБА_5 до місця його народження і постійного проживання в Швейцарській Конфедерації.

З метою запровадження міжнародно-правового механізму мирного та впорядкованого повернення дітей, яких незаконно вивезено або які незаконно утримуються, у рамках Гаазької конференції з міжнародного приватного права 25 жовтня 1980 року була розроблена та підписана Конвенція про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей (Конвенція 1980 року).

Відповідно до статей 16, 19 Конвенції 1980 року по суті питання про піклування та надання одному або обом батькам опікунських прав належить до юрисдикції компетентних органів тієї держави, на території якого дитина мала постійне місце проживання, допоки не була переміщена.

На підставі статті 16 Конвенції 1980 року після одержання повідомлення про незаконне переміщення або утримування дитини відповідно до статті 3, судові або адміністративні органи Договірної держави, на територію якої була переміщена дитина, або на території якої вона утримується, не будуть вирішувати по суті питання про піклування доти, поки не буде визначено, що дитина не повинна бути повернута відповідно до цієї Конвенції або поки заява не подана відповідно до цієї Конвенції протягом розумного періоду часу після одержання повідомлення.

Стаття 11 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року покладає на держави зобов`язання вживати заходів для боротьби з незаконним переміщенням і неповерненням дітей із-за кордону.

У зв`язку із цим, суд зазначає, що стаття 16 Конвенції 1980 року, відповідно до якої забороняється вирішувати по суті спір щодо піклування про дитину або визначення її місця проживання, поки не буде визначено, що дитина не повинна бути повернута відповідно до цієї Конвенції, підлягає застосуванню у вказаній справі.

Спростовуючи аргументи представниці позивачки черговість розгляду справ, суд відзначає, що саме від вирішення справи за позовом ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог Орган опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про повернення спільної дитини ОСОБА_5 до місця його народження і постійного проживання в Швейцарській Конфедерації залежить правильне вирішення спору про визначення місця проживання дитини, адже у справі № 463/11841/25 суд має встановити місце постійного (звичайного) проживання дитини, яке є визначальним для належності спору про визначення місця проживання дитини до юрисдикції суду України.

При цьому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, з урахуванням конкретних обставин цієї справи, не повинні розглядатися в одному провадженні, оскільки вирішення питання про стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів якнайкращого захисту інтересів дитини (стаття 3 Конвенції ООН про права дитини), забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, отже є пріоритетним та невідкладним. Тому позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дитини мала бути роз`єднана з позовною вимогою про визначення місця проживання дитини, оскільки їх спільний розгляд затягує розгляд справи, з огляду на те, що існують підстави для зупинення провадження щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дитини.

Відповідно вимог п. 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання про об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог.

У силу вимог ч. 6 ст. 188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

З урахуванням наведеного, суд уважає, що позовна вимога про стягнення аліментів є одним із способів якнайкращого захисту інтересів дитини, а отже є пріоритетною та невідкладною і не залежить від вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

На підставі викладеного, з огляду на положення статті 188 ЦПК України у даній справі суд вважає за необхідне роз`єднати дві поєднані в одне провадження позовні вимоги про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів у самостійні провадження, оскільки їх спільний розгляд ускладнить та сповільнить вирішення справи.

Керуючись ст. 13, 49, 188, 197, п. 6 ч. 1 ст. 251, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів до набрання законної сили рішенням Личаківського районного суду м. Львова у цивільній справі № 463/11841/25 за позовом ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог Орган опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про повернення спільної дитини ОСОБА_5 до місця його народження і постійного проживання в Швейцарській Конфедерації.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів роз`єднати.

Виділити у самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про стягнення аліментів та передати матеріали для здійснення реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 19.01.2026.

Суддя Юлія БОБРОВА