Справа № 127/7558/13-ц
Провадження 6/127/501/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - Романюк Л. Ф. ,

за участю секретаря: Курутіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці заяву боржника ОСОБА_1 , заінтересована особа: ПАТ КБ «Дельта Банк» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2013р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 , фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості було задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 190142,31 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 94997,79 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 82203,10 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків 12941,42 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 1901,42 грн. понесені судові витрати.

На виконання даного рішення суду Вінницьким міським судом Вінницької області були видані виконавчі листи.

Разом з тим, на даний час стягувач ПАТ « Дельта Банк» перебуває в стані припинення. Зобов`язання за даним рішенням суду були відступлені ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА, а забезпечення за вказаним кредитним договором було списано з позабалансового обліку. Документи, які підтверджують право вимоги до боржника були передані новому кредиторові.

На момент звернення з даною заявою до суду, починаючи з 23.06.2014 року виконавчий документ по справі на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби не перебував та не перебуває на даний час, сторона-стягувач у виконавчому провадженні із заявами до суду про заміну сторони виконавчого провадження, про поновлення пропущеного строку пред`явлення, про видачу дубліката виконавчого листа не зверталась. Фактично стягувачем є АТ «Дельта Банк», який ніяких фінансових претензій до ОСОБА_1 немає, що призводить до неможливості виконання зобов`язання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає, що є порушенням конституційних прав ОСОБА_1 на правову визначеність.

Заявник, посилаючись на вимоги ст. 432 ЦПК України просить суд заяву задовольнити у повному обсязі та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №127/7558/13-ц, виданий 27.11.2013р. Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 190142,31 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 94997,79 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 82203,10 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків 12941,42 грн., а також 1901,42 грн. понесених судових витрат.

Заявник в судове засідання не з`явився, про місце дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява представника заявника- адвоката Гаврилюка О.В. про розгляд даної заяви у його відутність та відсутнсть заявника. Просять заявлені вимоги задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду заяви повідомлялась своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Суд вважає за можливе розглянути дану заяву, відповідно до вимог ч.3 ст. 432 ЦПК України у їх відсутність, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду даної заяви.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2013р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 , фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості було задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 190142,31 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 94997,79 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 82203,10 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків 12941,42 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 1901,42 грн. понесені судові витрати.

На виконання даного рішення суду Вінницьким міським судом Вінницької області були видані виконавчі листи.

Відповідно до Постанови старшого державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Пічкур Ю.О. від 29.12.2014р. виконавче провадження за виконавчим листом №127/7558/13-ц, виданим 27.11.2013р. закінчено відносно ОСОБА_2 в зв`язку з її смерю ( т.2 а.с.2).

Відповідно до відповіді на адвокатський запит Фонду гаратування вкладів фізичних осіб від 20.11.2023р., за даними обліку Фонду право вимоги за кредитним договором від 05.04.2007р. №0, забезпеченим порукою, було відступлене ТОВ «ФК`ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» у складі лоту GL18N212456. У зв`язку з відступленням права вимоги, забезпечення за вказаним кредитним договором було списано з позабалансового обліку. Документи, які підтведжують право вимоги до боржника були передані новому кредиторові ( т.3 а.с.41).

Згідно повідомлення Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці, Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України, від 16.12.2025р., в результаті перевірки Автоматизованої системи виконавчих проваджень, журналу обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, встановлено, що станом на 03.11.2025р. виконавчий лист від 27.11.2013р. №127/7558/13-ц, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ"Дельта Банк" заборгованості за кредитним договором в сумі 190142,31 грн. у відділі на виконанні не перебуває (т. 3 а.с.50).

Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Згідно з вимогами, передбаченими частиною 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо (правовий висновок Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі №824/67/20 (провадження № 61-10482ав21).

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

Словосполучення «або з інших причин» стосується словосполучення «якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням» та не надає розширеного тлумачення підстав, за наявності яких суд може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Іншими причинами, наприклад, може бути скасування чи зміна рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, коли виконавчий лист ще не виконаний.

Отже, закон передбачає можливості визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення (матеріально правові обставини), наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність встановлення питань виконання судового рішення (процесуально-правові обставини).

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Крім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави якими заявник обґрунтовує свою заяву можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Однією з підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є припинення зобов`язання за домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Натомість матеріали справи не містять відомостей про фактичне виконання в повному обсязі рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, а саме: про виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2013р. про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 190142,31 грн та 1901,42 грн. понесених судових витрат.

За вказаних таких обставин, суд приходить до висновку, що заявник не навів у заяві доводів, які б стосувалися питань виконання судового рішення та виконавчого документа, урегульованих ст. 432 ЦПК України. Оспорюваний виконавчий лист не був виданий помилково, а з матеріалів справи не вбачається, що боржником були виконані зобов`язання зі сплати суми заборгованості стягувачу у строк до дати видачі виконавчого листа, тому правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

В свою чергу, безпідставне визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, призведе до ненадходження до бюджету суми виконавчого збору у розмірі 10% від стягуваної суми, за наявності на те відповідних підстав згідно ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як уже встановлено судом, що оспорюваний виконавчий лист не був виданий помилково, а з матеріалів справи не вбачається, що боржником були виконані зобов`язання зі сплати суми заборгованості стягувачу у строк до дати видачі виконавчого листа, тому правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Сам факт перебування виконавчого документа на примусовому виконанні, в певний період, вже свідчить про те, що боржником рішення суду в добровільному порядку не виконано, оскільки добровільним виконанням рішення суду є його виконання до моменту відкриття виконавчого провадження. Часові межі добровільного виконання - це період з набрання законної сили рішення суду до моменту відкриття виконавчого провадження. Адже сама природа виконавчого провадження - це завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судового рішення.

Законодавцем не визначено правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, при відсутності відкритого виконавчого провадження, і за умови втрати оригіналу виконавчого листа, що повністю виключає задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1,2 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, оскільки судом не встановлено, що виконавчий документи був виданий помилково або з інших, визначених положеннями частини 2 статті 432 ЦПК України, підстав, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви боржника ОСОБА_1 , заінтересована особа: ПАТ «Дельта Банк» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 76-78, 81, 173, 352-355, 432 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 , заінтересованої особи: ПАТ КБ «Дельта Банк» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 16.01.2026 року.

Суддя: