Справа № 342/871/25
Провадження № 2/342/64/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення аліментів на час навчання повнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 згідно якого просить ухвалити судове рішення, яким встановити стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в її користь на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, в розмірі частини від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення дітьми 23 років.

У заяві покликається на те, що в період з 07 червня 2007 року до 08 червня 2021 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від спільного проживання мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач добровільно не приймав участі в матеріальному забезпеченні сина, а тому восени 2021 року вона звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітнього сина. 07.10.2021 рішенням Городенкіського районного суду в справі №342/1130/21 встановлено стягнення з ОСОБА_2 в її користь аліментів в розмірі частини від його заробітку на утримання неповнолітньої дитини до досягнення повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_3 їхньому синові ОСОБА_4 виповнилося 18 років. У зв`язку із досягненням дитиною повноліття, стягнення аліментів припинено, про що свідчить Постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №67326923, видана 26.08.2025 року Городенківським відділом ДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції. 03 липня 2022 року вона з сином живе в Італії, з квітня 2023 року зареєстрованим місцем постійного їхнього проживання є: АДРЕСА_1 . З метою отимання професії, у вересні ОСОБА_4 вступив на навчання до Державного економіко-технічного інституту О.Ф. Моссотті в м.Новара. На даний час ОСОБА_5 зарахований учнем до класу 3 ВТ Туризм даного навчального закладу, що доводиться довідкою від 08.08.2025 із перекладом на українську мову. Тобто їхня дитина навчається на стаціонарній формі та не може працевлаштуватися, у зв`язку із чим перебуває на її утриманні. Вона працює, однак самостійно нести всі фінансові витрати з приводу навчання та забезпечення сталого побуту, лікування тощо сина ОСОБА_4 , не має можливості. Вказане змушує її звернутися до суду із даною позовною заявою. Відповідач фізично здоровий, працює викладачем в Городенківському ліцеї, де отримує сталий заробіток. Відповідачу відомо про навчання сина ОСОБА_4 в Державному економіко-технічному інституті О.Ф.Моссотті в м.Новара на спеціальності туризм. Вважає, що ОСОБА_2 може сплачувати аліменти на час навчання свого повнолітнього сина, який не має ніякого самостійного джерела доходів, знаходиться виключно на її утриманні (мами) та потребує матеріальної допомоги, без погіршення свого матеріального стану.

Ухвалою суду від 15 вересня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Призначено судове засідання на 09.10.2025.

09.10.2025 судове засідання відкладено за клопотанням відповідача.

10.10.2025 через систему «Електронний суд» поступила заява про вступ в справу як представника відповідача ОСОБА_6 та одночасно відзив на позов в якому зазначено, що відповідач заперечує проти позову, оскільки доказ, іменований як SI DICHIARA (в перекладі «Засвідчується») не є і не може бути допустимим доказом для суду в Україні, оскільки не є апостилем, в т.ч. на ньому апостиля немає. В ньому прямо вказано, що ця довідка не призначена для представлення в державні органи виконавчої влади або приватні організації, які надають громадсько значущі послуги. Іншими словами на такому т.з документі органи державної виконавчої влади Італії на документі з оригінальною назвою SI DICHIARA не могли зробити апостиль. У зв`язку з цим, позов в справі підстав для вирішення не мав і немає.

23.10.2025 судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача.

05.11.2025 до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якому представник позивача адвокат Бундзяк У.М. зазначила, що безпідставним є заперечення відповідача шодо письмового доказу довідки, виданої 28.08.2025 навчальним закладом, який зазначив: «ця довідка не призначена для представлення в державні органи виконавчої влади або приватні організації, які надають громадсько значущі послуги та відсутність апостиля». Предметом даного позову є вимога про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, яка продовжує навчання. Основною підставою стягнення таких аліментів є досягнення дитиною 18-річного віку та продовження навчання. А умовами стягнення таких аліментів потреба у аліментах дитини та наявність у батька (матері) можливості їх сплачувати. Довідкою, яку ставить під сумнів сторона відповідача, підтверджено факт продовження навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в державному економіко-технічному інституті О.Ф. Моссотті в м.Новара. Таку довідку посвідчено у встановленому порядку та перекладено на українську мову. Дійсність довідки про навчання за кордоном не підлягає засвідченню апостилюванню згідно з українським законодавством, оскільки міжнародні договори стосуються визнання документів про освіту (атестату, диплому). Тобто, згідно чинного законодавство така довідка не підлягає апостилюванню, оскільки вона не є правопосвідчувальним документом. Відповідач звернув увагу на те, що довідка не призначена для представлення в державні органи виконавчої влади або приватні організації, які надають громадськозначущі послуги. Проте, Городенківський районний суд, до якого подана дана довідка не відноситься ні до державних органів виконавчої влади, ні до приватних організацій, які надають громадсько значущі послуги. ОСОБА_4 бажає вчитися та здобувати належну освіту. З метою покращення умов навчання дитини в інституті (де навчання ведеться на двох мовах: італійській та англійській) ОСОБА_3 вступив ще на мовний курс в компанії English Soul S.r.l., юридична адреса: м.Ліссоне (провінція Монца і Бріанца) вул.Тріполі,1. Тривалість навчання 12 міс, вартість навчання 2544 Євро. При цьому, відповідач не довів, що не має можливості сплачувати аліменти: він є працездатною особою та отримує стабільний дохід, інших дітей на своєму утриманні немає, а тому він зобов`язаний утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання. Вважає, що стороною позивача доведено існування усіх встановлених законом умов та підстав для стягненення аліментів на час навчання повнолітнього ОСОБА_3 , а стороною відповідача таких обставин не спростовано. Вимоги щодо апостилювання довідки про навчання дитини закон не передбачає, а доводи сторони відповідача є власним суб`єктивним тлумаченням норм законодавства, спрямованих на уникнення виконання обов`язку утримувати дитину, як продовжує навчання за наявності у батька такої можливості. У зв`язку з вищевикладеним, просить ухвалити судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

06.11.2025 судове засідання відкладено для представлення позивачем для огляду оригіналів довідок, копії яких долучено до позовної заяви.

02.12.2025 судове засідання не відбулося, у зв`язку з відключенням електропостачання в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області 02.12.2025 з 11 год 01 хв. до 13 год 32 хв.

23.12.2025 в судовому засіданні, у зв`язку із браком часу, перед переходом до стадії ухвалення та проголошення рішення оголошено перерву.

В судове засідання 15.01.2026 позивач та її представник не зявилися. У поданій 14.01.2026 заяві представник просила розгляд даної справи завершувати без позивача та її предстанивка. Зазначила, що позивач заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судове засідання 15.01.2026 не з`явилися. Предстаник позивача 15.01.2026 через систему «Електронний суд» подав заяву, в якій просив здійснити без участі в засіданні відповідача та/чи представника відповідача, в результаті позивачу в задоволенні позову відмовити з підстав відсутності апостиля на іноземних документах.

Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи завідсутності заінтересованої особи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у період з 07.06.2007 по 08.06.2021 перебували у зареєстрованому шлюбі.

За час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Івано-Франківськ) 06.04.2022 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Городенка Городенківський район Івано-Франківська область, його батьками є: мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_2 .

Рішенням Городеківського районного суду Івано-Франківської області від 08 червня 2021 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 07 червня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №59. Після розірвання шлюбу залишено ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_8 ».

Витягами з реєстру територіальної громади №2025/012547408 від 29.08.2025 та №2025/012607393 від 31.08.2025 стверджується, що позивач ОСОБА_1 разом із своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Судовим наказом від 07.10.2021, виданим Городенківським районним судом Івано-Франківської області вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмір заробітку (доходу) платника аліментів, але не білше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Стягнення аліментів призначено з 22.09.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Як слідує із постанови старшого державного виконавця Городенківського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження від 26.08.2025, виконавче провадження з примусовго виконання судового наказу №342/1130/21 виданого 07.10.2021 Городеківським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, закінчено. Дитині виповнилось 18 років, заборгованості по аліментах немає.

Довідкою Державного економіко-технічного інституту О.Ф.Массотті, Новара Італійська Республіка, ІНФОРМАЦІЯ_9 , переклад з італійської мови на українську мову здійснено Бюро перекладів «40 МОВ» офіційний перекладач Володимир Осадчук, засвідчується, що учень ОСОБА_5 , який народився в Стрільче (Україна) ІНФОРМАЦІЯ_10 , і який мешкає у АДРЕСА_3 зарахований до класу ЗВТ Туризм цього інституту на 2025/2026 навчальний рік.

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина сторін, який продовжує навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги батька.

На обґрунтування позовних вимог позивачкою зазначено, що після досягнення повноліття спільний їх син ОСОБА_3 , який разом із нею проживає в Італії, з метою отимання професії, у вересні вступив на навчання до Державного економіко-технічного інституту О.Ф. Моссотті в м.Новара і на даний час зарахований учнем до класу 3 ВТ Туризм даного навчального закладу.

Відповідно до частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог частини третьої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу Українипередбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини другої статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На підставі статті 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

У відповідності з вимогами статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (стаття 200 Сімейного кодексу України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, до яких належать: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до вимог частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що повнолітній ОСОБА_3 має вік, який перевищує 18, але є меншим 23 років, і продовжує навчання. У зв`язку з навчанням син сторін об`єктивно позбавлений можливості працевлаштування. Крім того, загальновідомими є обставини, які не потребують доказування, що повнолітній син повинен харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі, взутті. Оскільки син на даний час не спроможний себе забезпечити самостійно, то саме на батьків покладається такий обов`язок.

Твердження позивача про те, що відповідач фізично здоровий, працює викладачем в Городенківському ліцеї, де отримує сталий заробіток, відповідачем не спростовно. Також, відповідачем на надано жодних належних та допустимих доказів про наявність у платника аліментів інших дітей, інших непрацездатних членів сім`ї та інших, передбачених статтею 182 СК України обставини, які підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів, а також доказів, що не надають відповідачу матеріальну можливість утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Потреба повнолітнього ОСОБА_3 у матеріальній допомозі батька витікає з його навчання у Державному економіко-технічному інституті О.Ф.Масотті, Новара Італійська Республіка, на підтвердження чого позивачкою надано належні та допустимі докази, а заперечення відповідача про неналежність таких не заслуговує на увагу, виходячи з наступного.

10 січня 2002 року Верховною Радою України прийнято Закон №2933-III, відповідно до якого Україна приєдналася до Конвенції 1961 року, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів.

Конвенція 1961 року набрала чинності в Україні 22 грудня 2003 року.

Статтею 1 Конвенції 1961 року передбачено, що ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Для цілей цієї Конвенції офіційними документами вважаються: a) документи, які виходять від органу або посадової особи, що діють у сфері судової юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; b) адміністративні документи; c) нотаріальні акти; d) офіційні свідоцтва, виконані на документах, підписаних особами у їх приватній якості, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційні і нотаріальні засвідчення підписів.

Однак ця Конвенція не поширюється: a) на документи, складені дипломатичними або консульськими агентами; b) на адміністративні документи, що мають пряме відношення до комерційних або митних операцій.

У Рекомендації Ради Європи № R (2002)2 «Про доступ до офіційних документів» від 21 лютого 2002 року зазначено, що «офіційні документи» означають будь-яку інформацію, яка є записаною в будь-якому вигляді, вироблена або отримана органами державної влади і пов`язана з будь-якою державною або адміністративною функцією.

Суд звертає увагу на те, що довідка Державного економіко-технічного інституту О.Ф.Массотті, Новара Італійська Республіка, 28.08.2025 (переклад з італійської мови на українську мову здійснено Бюро перекладів «40 МОВ») видана навчальним закладом, а не органом державної влади іноземної держави, та містить інформацію у формі довідки, а не є документом про освіту. Крім того, зі змісту оригіналу довідки (італійською мовою) убачається, що такий документ має відомості про підпис компетентної особи, уповноваженої на видачу такого документу, реєстраційні відомостей про навчальний заклад, герб Італійської Республіки. Таким чином, не потребує засвідчення апостилем та подальшої легалізації, а отже відповідає критерію належності та достовірності.

У зв`язку з наведеним, суд вважає необхідним та можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини від доходу відповідача, щомісячно на період навчання, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 04 весня 2025 року, до припинення навчання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не пізніше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, задовольнивши позовні вимоги частково.

Такий визначений розмір стягнення буде відповідати вимогам справедливості та розумності.

На підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Щодо розподілу судових витрат суд приходить до наступного.

З частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу Українивбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги про стягнення аліментів, тому суд дійшов висновку про стягнення судового збору у розмірі 1211,20 грн з відповідача в дохід держави.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 182, 185, 191, 198-201 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 141, 247, 76, 77, 81, 258-259, 263-265, 273, 354, 355, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення аліментів на час навчання повнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини доходу ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 04.09.2025 року до припинення навчання, але не пізніше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Судове рішення складене 15.01.2026.

Суддя: Федів Л. М.