Справа № 752/778/26
Провадження № 2-о/752/162/26
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

16.01.2026 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Ольшевська І.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне залишити заяву без руху та надати йому строк для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У відповідності до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються, в тому числі, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Стаття 109 Сімейного кодексу України регулює питання розірвання шлюбу за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, та визначає, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Згідно ч. 2 ст. 109 Сімейного кодексу України договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Як встановлено, заява подана одним із подружжя, тоді як процесуальні норми визначають подання заяви саме подружжям, тобто їх спільну заяву про розірвання шлюбу. Також норми Сімейного кодексу України визначають, що така заява подається разом із письмовим договором про те, з ким будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

За матеріалами справи, заявник та його дружина мають спільну доньку, яка є повнолітньою. При цьому за відсутності в подружжя малолітніх (неповнолітніх)

дітей справа про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, не може бути розглянута в порядку окремого позовного провадження, а позивач у такому випадку має право подати позовну заяву про розірвання шлюбу, відповідачем за якою визначити свою дружину.

Заявнику слід звернути увагу на зазначене вище та виправити недоліки заяви.

Відповідно до частини першої, другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про неможливість відкриття провадження за заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя та надає заявнику строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 185, 260, 261, 294, 316, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя залишити без руху.

2. Надати заявнику строк для усунення недоліків заяви десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

3. Роз`яснити заявнику, що якщо відповідно до ухвали суду він у встановлений строк усуне недоліки заяви, заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ірина ОЛЬШЕВСЬКА