Справа № 201/2341/24
Провадження № 2/201/296/2026
УХВАЛА

про забезпечення доказів

15 січня 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

з секретарем судового засідання Терновою А.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву відповідача про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради Відділ опіки та піклування про відібрання малолітніх дітей у батька і повернення їх за попереднім місцем проживання матері,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соборного районного суду міста Дніпра перебуває дана цивільна справа.

07 січня 2026 року на електронну пошту суду відповідачем подано заяву про забезпечення позову в якій просив суд:

забезпечити попит позивача ОСОБА_1 , як свідка щодо обставин справи;

зобов?язати ОСОБА_1 надати до суду: скан-копії (фотокопії) всіх сторінок усіх закордонних паспортів, які були дійсними у період з 01.03.2022 по теперішній час, включаючи сторінки з відмітками про перетин кордону; документи, що підтверджують витрати на утримання дітей у спірний період;

витребування у банківських установ (АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк», АТ «АЛЬТБАНК», ПАТ АБ «Південний», АТ «КРЕДОБАНК», АТ «Укрексімбанк», АТ «УКРСИББАНК», АТ «Вест Файненс енд Кредит Банк», АТ «СЕНС БАНК», АТ «ТАСкомбанк», АТ «Райффайзен Банк», АТ «Банк 3/4», АТ «СКАЙ БАНК», АТ «ВСТ БАНК», АТ «Ощадбанк», АТ «АКЦЕНТ-БАНК») інформації щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ): відомості про наявність рахунків та розгорнуту виписку про рух коштів за період з 01.10.2023 по 07.01.2026;

витребувати у Державної міграційної служби відомості про закордонні паспорти ОСОБА_1 дійсні у період з 01.10.2023 по 07.01.2026;

витребувати у Державної прикордонної служби України інформації про перетин. державного кордону ОСОБА_1 за період з 01 березня 2022 року по теперішній час.

В обгрунтування заяви зазначив що ключовим предметом доказування у даній справи є встановлення факту належного виконання батьківських обов`язків відповідачем та неналежного виконання батьківських обов`язків позивачем, обставин, що свідчать про найкращі інтереси дітей, а тому для підтвердження цих обставин необхідно встановити факти поведінки позивача щодо дітей, місцезнаходження позивача у спірний період та її ставлення до виховання дітей.

15 січня 2026 року представником позивача через канцелярію суду подано заяву в якій останній просив відмовити в задоволенні заяви про забезпечення доказів у зв`язку з її безпідставністю, стосовно допиту позивачу в якості свідка зазначив що остання їх надасть за власним бажанням в судовому засіданні.

Сторони в судове засіданні не з`явилися від представників сторін та відповідача надійшли заяви про розгляд заяви про забезпечення доказів за їх відсутності.

Суд розглядає дане питання відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ч. 1, 4 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Суд може витребувати докази також до подання позову, як захід забезпечення доказів, у порядку, встановленому статтями 116-118 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Отже, процесуальний закон встановлює можливість вжиття судом заходів забезпечення доказів лише за сукупності певних обставин, однією з яких є те, що із часом засіб доказування може бути втрачений або його подання згодом буде неможливим чи утрудненим.

Наявність такої обставини для застосування заходів забезпечення доказів є обов`язковою, на що прямо вказує ст. 117 ЦПК України, а тому суд з урахуванням наведених заявником мотивів забезпечення доказів має пересвідчитися, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкодженні, витратити свою доказову цінність тощо).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Розглядаючи заяву про забезпечення доказів, суд (суддя) має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкодженні, витратити свою доказову цінність тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, для доказування яких вони необхідні, обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Пунктами 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

При поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Згідно зі ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (ч.1 ст.126 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді від 05 березня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та надано сторонам строк для надання відзивів, та доказів що підтверджують заперечення проти позову.

У встановлений судом строк ні докази, ні клопотання про їх витребуванні поданні не були.

29 січня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Заява про забезпечення доказів подана з пропуском строку, встановленого судом, та клопотання про продовження цього строку суду не надано, а тому суд вважає необхідним залишити без розгляду клопотання відповідача ОСОБА_2 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради Відділ опіки та піклування про відібрання малолітніх дітей у батька і повернення їх за попереднім місцем проживання матері.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 116, 118, 260, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача про забезпечення доказів залишити без розгляду.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.О. Демидова