Справа №: 343/2380/25
Провадження №: 2-п/343/7/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря судового засідання Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02 січня 2026 року в справі № 343/2380/25 за позовом до нього Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» про стягнення заборгованості за договором,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про перегляд заочного рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02 січня 2026 року в справі № 343/2380/25 за позовом до нього ТзОВ «Коллект Центр» про стягнення заборгованості за договором. Свої вимоги мотивував тим, що заочним рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.01.2026 року задоволено позов ТзОВ «Коллект Центр» та стягнуто з нього на користь позивача заборгованість за договором позики № 77781773 від 22.09.2021 року в розмірі 37 625,93 грн., а також 2 422,40 грн. сплаченого судового збору та 13 000,00 грн. витрат за надання позивачу правової допомоги. З даним рішенням суду він не згідний та вважає, що воно підлягає перегляду, оскільки обставини справи встановлені не в повному обсязі, а рішення прийняте у його відсутності, чим порушено його права. Так, строк позовної давності за вказаним договором позики сплив, оскільки з моменту виникнення зобов`язання минуло більше 3 років. З 22.09.2021 року він не здійснював жодних платежів, не вчиняв дій, які б свідчили про визнання боргу або переривали перебіг строку позовної давності. Неявка у судове засідання зумовлена тим, що він виклав свою позицію у письмових запереченнях, поданих через систему «Електронний суд», які судом не враховано.

Представник позивача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 6) керівник ОСОБА_2 подала заперечення на заяву про перегляд заочного рішення (а.с. 107-109), в яких просила цю заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення, вказавши, що в рішенні суду зазначено про те, що відповідач був належно повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яку він отримав 10.12.2025 року. Також ОСОБА_1 викликався в судове засідання шляхом поміщення оголошення про виклик його до суду на сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 03.12.2025 року. Отже, матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача про розгляд справи, натомість останній не вказав жодних поважних причин неявки в судове засідання. Заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення є необґрунтованою, оскільки підстави для перегляду заочного рішення ним не доведені. Відповідачем не дотримано умови (обставини), за яких заочне рішення підлягає скасуванню та перегляду, а саме: він не посилається на жодні обставини та докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, відповідач вказує, що позов подано до суду після спливу строку позовної давності, оскільки кредитний договір укладено 22.09.2021 року, тоді як позов подано лише у листопаді 2025 року. Однак, перебіг строків позовної давності було продовжено в зв`язку з введенням на території України карантину, а в подальшому воєнного стану. Так, відповідно до п. 12 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) 12 березня 2020 року на території України був встановлений карантин, дію якого неодноразово було продовжено і скасовано лише 01 липня 2023 року. Крім того, відповідно до п. 19 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, продовжується на строк дії такого стану. Таким чином, заява про перегляд заочного рішення суду є безпідставною та необгрунтованою.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, через систему "Електронний суд" подав заву про розгляд його заяви про перегляд заочного рішення суду за його відсутності, в якій вказав, що додаткових пояснень не має (а.с. 113).

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, в наданих запереченнях на заяву про перегляд заочного рішення просила розгляд цієї заяви провести за її відсутності (а.с. 107-109).

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення та долучені до неї документи, а також матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з ч. 1 ст. 288 даного Кодексу, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.01.2026 року (а.с. 95-96) задоволено позов ТзОВ «Коллект Центр» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором позики № 77781773 від 22.09.2021 року в розмірі 37 625,93 грн., а також 2 422,40 грн. сплаченого судового збору та 13 000,00 грн. витрат за надання позивачу правової допомоги.

Вказана справа розглянута судом в порядку заочного провадження у відсутності відповідача ОСОБА_1 .

Як вказує відповідач в заяві про перегляд заочного рішення суду, він не погоджується з позовними вимогами ТзОВ «Коллект Центр», оскільки строк позовної давності за вказаним договором позики сплив, так як з моменту виникнення зобов`язання минуло більше 3 років і з 22.09.2021 року він не здійснював жодних платежів, не вчиняв дій, які б свідчили про визнання боргу або переривали перебіг строку позовної давності, а неявка у судове засідання зумовлена тим, що він виклав свою позицію у письмових запереченнях, поданих через систему «Електронний суд».

Разом з тим, з контексту ст. 288 ЦПК України вбачається, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Лише сукупність цих двох умов є підставою для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Як вже зазначалось вище, відповідач ОСОБА_1 , обґрунтовуючи заяву про перегляд заочного рішення, посилається на те, що це рішення є незаконним, оскільки минув строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Чинним законодавством передбачено, що загальна позовна давність встановлюється у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно з ч. 4 ст. 267 вказаного кодексу, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, в Україні було введено правовий режим воєнного стану, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.

У відповідності до п. 12 Перехідних та прикінцевих положень до ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом 19 вказаних Перехідних та прикінцевих положень, що був чинний до його виключення Законом України № 4434-IX від 14 травня 2025 року, було передбачено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк його дії.

За таких обставин посилання відповідача на те, що позивач пропустив встановлений законом строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом, є безпідставним, оскільки в період з 12.03.2020 року по 01.07.2023 року перебіг строків позовної давності продовжувався під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а в період з 24.02.2022 року по 14.05.2025 року перебіг цих строків був зупинений в період дії в Україні воєнного стану.

Також судом також встановлено, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яку ОСОБА_1 отримав особисто 10.12.2025 року (а.с. 93). При цьому жодних доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання та неподання відзиву на позовну заяву відповідач не навів.

Суд враховує, що будь-яких заяв від відповідача про відкладення судових засідань у зв`язку з поважними причинами неприбуття не надходило, як і не надходило відзиву (заперечення) у п`ятнадцятиденний строк, встановлений судом, тому не вважає наведені відповідачем причини неявки у судове засідання та ненаправлення відзиву у встановлений строк поважними, адже направити хоча б заяву із зазначенням поважності причин неявки чи неподання відзиву він мав можливість.

Крім того, відповідно до норм чинного законодавства відповідач повинен вказати докази, якими обґрунтовуються заперечення проти вимог позивача. При цьому, заочне рішення підлягає скасуванню, тільки якщо докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення не містить посилань на докази, які мають істотне значення для справи та які не були досліджені судом при винесені заочного рішення, а доводи, на обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення, зводяться до незгоди з винесеним рішенням по суті.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, в тому числі щодо України, констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п. 46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п. 51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п. 31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п. 61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Як вбачається з досліджених судом доказів, що містяться в матеріалах справи, суд при ухваленні заочного рішення по вказаній справі дотримався усіх вимог законодавства, встановлених для вирішення справи у заочному провадженні, будь-яких доказів, які б мали істотне значення для розгляду справи, відповідачем не надано.

За таких обставин, враховуючи, що підставами для скасування заочного рішення є поважність причин неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, а в даному випадку такі обставини відсутні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.01.2026 року, а тому заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 280-288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02 січня 2026 року в справі № 343/2380/25 за позовом до нього Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» про стягнення заборгованості за договором залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: