Дата документу 16.01.2026 Справа № 334/6032/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/6032/23
Провадження №22-ц/807/601/26
Головуючий в 1-й інстанції Баруліна Т.Є.
УХВАЛА

16 січня 2026 р. місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Кухаря С.В.,

суддів: Подліянової Г.С., Полякова О.З.

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Краска Юрія Миколайовича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2025 року у справі за позовом приватного виконавця виконавчого округу Білецької Крістіни Олександрівни, яка діє в інтересах боржника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 , про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2025 року в задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_1 адвоката Краска Юрія Миколайовича про постановлення окремої ухвали щодо зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків адвокатом Сивовою Яною Віталіївною відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Краско Юрія Миколайовича подала апеляційну скаргу, яка сформована в системі «Електронний суд» 02.01.2026 року та згідно штампу вхідного кореспонденції апеляційного суду зареєстрована судом 05 січня 2026 року.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 06 січня 2026 року вказану цивільну справу витребувано з суду першої інстанції.

13 січня 2026 року зазначена справа надійшла до суду апеляційної інстанції.

Між тим, апеляційна скарга ОСОБА_1 в особі представника адвоката Краска Юрія Миколайовича не може бути прийнята до розгляду судом апеляційної інстанції з наступних підстав.

Згідно зі статтею 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно норм процесуального закону, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 статті 353 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, при цьому ухвала суду про відмову задоволенні клопотання про постановлення окремої ухвали не входить до цього переліку.

Слід зазначити, що відповідно до п.17 ч.1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції тільки щодо постановлення окремої ухвали.

Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 ЦПК України, окремо від рішення суду, не допускається.

Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним; воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом в такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 року).

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. (ч. 2 ст. 353 ЦПК України).

Таким чином, особа реалізує своє право на оскарження ухвал суду першої інстанції, які не передбачені у частині першій статті 353 ЦПК України, шляхом включення своїх заперечень на такі ухвали до апеляційної скарги на рішення суду, яким спір вирішений по суті.

Згідно до вимог п.4 ч.5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

За вказаних обставин, враховуючи, що ухвала Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2025 року про відмову задоволенні клопотання про постановлення окремої ухвали не оскаржується окремо від рішення суду, апеляційну скаргу слід повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 353, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Краска Юрія Миколайовича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2025 року у справі за позовом приватного виконавця виконавчого округу Білецької Крістіни Олександрівни, яка діє в інтересах боржника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 , про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності подружжя, повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.В. Кухар

Судді: Г.С. Подліянова

О.З. Поляков