Єдиний унікальний номер судової справи: 485/910/25
Номер провадження: 22-ц/812/143/26 Суддя-доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2026 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Ютс-Агропродукт»

на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23 жовтня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Соловйова О.В. в приміщенні того ж суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ютс-Агропродукт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога - Плюс» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі,

в с т а н о в и л а:

У березні 2025 року ОСОБА_1 в інтересах якого діяла адвокат Третяк Г.О. звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ютс-Агропродукт» (далі - ТОВ «Ютс-Агропродукт») про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,81 га, кадастровий номер :10:000:0034 та земельної ділянки площею 3,4513 га, кадастровий номер :16:000:0051, розташованих на території Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області (раніше Нововасилівська сільська рада Снігурівського району Миколаївської області);

01 травня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Райз-Південь» (далі - ТОВ «Райз-Південь») укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,81 га, кадастровий номер :10:000:0034, строком на 15 років, відповідно до якого орендар зобов`язався сплачувати орендну плату не пізніше 30 грудня поточного року у встановленому договором розмірі.

28 грудня 2017 року на підставі додаткової угоди № 3600040 до договору оренди землі від 01 травня 2016, укладеної між ОСОБА_1 орендарем ТОВ «Райз-Південь» та ТОВ «Ютс-Агропродукт», до останнього перейшли права та обов`язки орендаря за договором оренди на умовах договору оренди від 01 травня 2016 року.

31 травня 2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Райз-Південь» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 3,4513 га, кадастровий номер :16:000:0051.

28 грудня 2017 року на підставі додаткової угоди №3600039 до договору оренди, укладеної між ним, орендарем ТОВ «Райз-Південь» та ТОВ «Ютс-Агропродукт», до останнього перейшли права та обов`язки орендаря за договором оренди на умовах договору, викладених у новій редакції цієї додаткової угоди, строком до 08 грудня 2029 року. За умовами угоди новий орендар, відповідач по справі, зобов`язався сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою щорічно, у строк до 31 грудня кожного року, й у встановленому договором розмірі.

Відповідач умови договорів оренди земельних ділянок не виконував, у 2022-2024 роках орендну плату не сплатив, що є систематичним порушенням умов договору та є підставою для його розірвання у відповідності до ст.141 ЗК України.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд розірвати договори оренди земельних ділянок площею 2,81 га, кадастровий номер :10:000:0034 та площею 3,4513 га, кадастровий номер :16:000:0051, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість зі сплати орендної плати за 2022-2024 роки за земельну ділянку площею 2,81 га, кадастровий номер :10:000:0034 у загальному розмірі 21692,28 грн та за земельну ділянку площею 3,4513 га у загальному розмірі 12961,50 грн, а також стягнути судовий збір.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області суду від 18 червня 2025 року до участі у справі у якості співвідповідача залучено - Товариство з обмеженою відповідальністю «Перемога-Плюс» (далі-ТОВ «Перемога-Плюс»).

Представник відповідача ТОВ «Ютс-Агропродукт» - адвокат Приходько І.С. подав відзив на позов, в якому вказав, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зазначав, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право оренди на спірні земельні ділянки зареєстроване за ТОВ «Перемога-Плюс». Внаслідок збройної агресії Російської Федерації та тимчасової окупації ТОВ «Ютс-Агропродукт», яке здійснювало діяльність на цій території було позбавлено можливості здійснювати свою господарську діяльність у повному обсязі, використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням. За ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України зареєстроване кримінальне провадження №0000075 згідно якого здійснено проникнення до відповідача військовими РФ у зв`язку з чим працівники позбавлені були доступу до території та майна. Крім того, внаслідок бойових дій територія, на якій розташована земельна ділянка, є забрудненою вибухонебезпечними предметами, що унеможливлює її використання. За вказаного відповідачу надані податкові пільги. Таким чином, у відповідача відсутня вина у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2022-2024 рік за договором оренди земельної ділянки на підставі ч.6 ст.762 ЦК України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23 жовтня 2025 року позов задоволено частково. Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 2,81 га, кадастровий номер :10:000:0034, укладений між ТОВ «Ютс-Агропродукт» та ОСОБА_1 (у редакції додаткової угоди №3600040 від 28 грудня 2017 року до договору оренди землі від 01 травня 2016 року), право оренди за яким перейшло до ТОВ «Перемога Плюс» на підставі договору №1704/25-27 від 17 квітня 2025 року.

Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 3,4513 га, кадастровий номер :16:000:0051, укладений між ТОВ «Ютс-Агропродукт» та ОСОБА_1 (у редакції додаткової угоди №3600039 від 28 грудня 2017 року до договору оренди землі від 31 травня 2012 року), право оренди за яким перейшло до ТОВ «Перемога- Плюс» на підставі договору №1704/25-27 від 17 квітня 2025 року.

Стягнуто з ТОВ «Ютс-Агропродукт» на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати орендної плати: за договором оренди землі від 01 травня 2016 року, предметом якого є земельна ділянка площею 2,81 га, кадастровий номер :10:000:0034, за 2023-2024 роки в сумі 14 461,52 грн та заборгованості зі сплати орендної плати: за договором оренди землі від 31 травня 2012 року, предметом якого є земельна ділянка площею 3,4513 га, кадастровий номер :16:000:0051, за 2023-2024 роки в сумі 8 641 грн. Вирішено питання про судовий збір. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що абсолютна неможливість використання орендарем спірної земельної ділянки у 2022 році через окупацію території військовими формуваннями держави-агресора Російської Федерації, на якій така розташована, є підставою для звільнення його від сплати орендної плати за 2022 рік, на підставі ч.6 ст.762 ЦК України, а відтак відсутні підстави для задоволення позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача орендної плати за 2022 рік.

Доводи відповідача ТОВ «Ютс-Агропродукт» про наявність обставин непереборної сили, як не здійснення сільськогосподарської діяльності, забруднення після деокупації території сільськогосподарських угідь вибухонебезпечними предметами, які унеможливили для відповідача проведення сільськогосподарської діяльності протягом 2023-2024 років належними доказами не підтверджені.

За такого, суд вважав, що вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ТОВ «Ютс-Агропродукт» орендної плати за період 2023-2024 роки підлягають задоволенню. Щодо вимог про розірвання договору оренди землі то суд виходив з того, що ТОВ «Ютс - Агропродукт» систематично не сплачував орендну плату позивачу за договором оренди землі, а саме не здійснив виплату за 2023 та 2024 роки, що є істотним порушенням її прав, а відтак наявні передбачені п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України підстави для розірвання договору оренди землі.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Ютс-Агропродукт» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації та тимчасової окупації, ТОВ «Ютс-Агропродукт» було позбавлено можливості здійснювати свою господарську діяльність у повному обсязі використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням. Майно підприємства було знищено та розграблено, що унеможливило нормальне функціонування та виконання договірних зобов`язань. Неможливість використання земельної ділянки через її розташування на тимчасово окупованій території, фактичне знищення майна Товариства, потенційне замінування та пов`язана з цим загроза життю та здоров`я працівників є прямим наслідком збройної агресії, що об`єктивно унеможливило виконання зобов`язань за договором оренди.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача - адвокат Третяк Г.О. просила рішення суду залишити без змін. А апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про місце й час судового розгляду повідомлені належними чином.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.

Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Згідно з положеннями статті 14 Закону України «Про оренду землі» ( тут і надалі в редакції чинній на час укладення договору) договір оренди землі укладається в письмовій формі.

За статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг) формах.

Частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 6 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що частинами 1 і 2 статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 2,81 га, кадастровий номер :10:000:0034, розташованої на території Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області (раніше Нововасилівська сільська рада Снігурівського району Миколаївської області), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка площею 3,4513 га, кадастровий номер :16:000:0051, розташованої на території Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області (раніше Нововасилівська сільська рада Снігурівського району Миколаївської області) сільськогосподарського призначення, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 428680622 від 27 травня 2025 року (а.с. 51-53).

01 травня 2016 року ОСОБА_1 уклав ТОВ «Райз-Південь» договір оренди земельної ділянки площею 2,81 га, кадастровий номер :10:000:0034, за умовами якого передав земельну ділянку останньому в оренду терміном на 15 років (а.с. 99-100).

Згідно Додаткової угоди № 3600040 до Договору оренди землі від 01 травня 2016 року, укладеної 28 грудня 2017 року, орендодавець ОСОБА_1 , орендар ТОВ «Райз-Південь», новий орендар - ТОВ «Ютс-Агропродукт» узгодили, що орендар відступає новому орендарю право оренди земельної ділянки площею 2,81 га, кадастровий номер :10:000:0034 (а.с. 101).

Право оренди земельної ділянки кадастровий номер :10:000:0034 було зареєстровано за ТОВ «Ютс-Агропродукт» на підставі додаткової угоди від 28 грудня 2017 року до договору оренди землі від 01 травня 2016 року, що вбачається з довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 425135393 від 02 травня 2025 року (а.с. 24- 26).

31 травня 2012 року ОСОБА_1 уклав ТОВ «Райз-Південь» договір оренди земельної ділянки площею 3,4513 га, кадастровий номер :16:000:0051, за умовами якого передав земельну ділянку останньому в оренду терміном на 15 років (а.с. 103-106).

Згідно Додаткової угоди № 3600039 до Договору оренди землі від 31 травня 2012 року, укладеної 28 грудня 2017 року, орендодавець ОСОБА_1 , орендар ТОВ «Райз-Південь», новий орендар - ТОВ «Ютс-Агропродукт» узгодили, що орендар відступає новому орендарю право оренди земельної ділянки площею 3,4513 га, кадастровий номер :16:000:0051 терміном до 08 грудня 2029 року. Сторони погодили викласти договір оренди від 31 травня 2012 року у новій редакції, викладеній у змісті додаткової угоди (а.с. 107-112).

Право оренди земельної ділянки кадастровий номер :16:000:0051 було зареєстровано за ТОВ «Ютс-Агропродукт» на підставі додаткової угоди від 28 грудня 2017 року до договору оренди землі від 31 травня 2012 року, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 425135393 від 02 травня 2025 року (а.с. 24-26).

Відповідно до п.4.1. Договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :10:000:0034 від 01 травня 2016 року (у редакції додаткової угоди від 28 грудня 2017 року), орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 9 390,60 грн за рік оренди.

Із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України (п.4.2. Договору оренди (у редакції додаткової угоди).

Згідно п.4.4. Договору оренди (у редакції додаткової угоди) передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталася раніше). В разі виплати орендної плати авансом на наступні роки, до орендної плати застосовується коефіцієнт індексації орендної плати, який діє в рік фактичної виплати, в майбутньому не індексується.

Орендна плата вноситься орендарем не пізніше 30 грудня поточного року. Орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок Орендодавця та/або виплачує через касу Орендаря та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу Орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами. Орендна плата може бути перерахована орендодавцю як орендарем, так і за його дорученням, третьою особою, що буде належним виконанням умов даного договору (п.4.5. Договору оренди (у редакції додаткової угоди)).

За положеннями п.12.3, 12.4 Договору оренди (у редакції додаткової угоди) дія договору припиняється шляхом розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок), яке істотно перешкоджає її (їх) використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання даного договору в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору у односторонньому порядку є лише випадки визначені законом.

Сторони у п.13.2. Договору оренди (у редакції додаткової угоди) узгодили, що сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Відповідно до п.4.1. Договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :10:000:0034 від 01 травня 2016 року (у редакції додаткової угоди від 28 грудня 2017 року), орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 9 390,60 грн за рік оренди.

Із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України (п.4.2. Договору оренди (у редакції додаткової угоди).

Згідно п.4.4. Договору оренди (у редакції додаткової угоди) передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). При цьому, коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталася раніше). В разі виплати орендної плати авансом на наступні роки, до орендної плати застосовується коефіцієнт індексації орендної плати, який діє в рік фактичної виплати, в майбутньому не індексується.

Орендна плата вноситься орендарем не пізніше 30 грудня поточного року. Орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок Орендодавця та/або виплачує через касу Орендаря та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу Орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами. Орендна плата може бути перерахована орендодавцю як орендарем, так і за його дорученням, третьою особою, що буде належним виконанням умов даного договору (п.4.5. Договору оренди (у редакції додаткової угоди)).

За положеннями п.12.3, 12.4 Договору оренди (у редакції додаткової угоди) дія договору припиняється шляхом розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки (орендованих земельних ділянок), яке істотно перешкоджає її (їх) використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання даного договору в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору у односторонньому порядку є лише випадки визначені законом.

Сторони у п.13.2. Договору оренди (у редакції додаткової угоди) узгодили, що сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що з 2022 року і до 2024 року ТОВ «Ютс-Агропродукт» не виплачувало орендну плату позивачу ОСОБА_1 .

Посилаючись саме на ці обставини, як систематичність невиконання відповідачем договору оренди, позивач просив його розірвати та стягнути на його користь заборгованість з орендної оплати за період 2022-2024 роки.

ТОВ «Ютс-Агропродукт», погоджуючись з не виконанням ним обов`язку зі сплати орендної плати за період 2022-2024 роки, заперечував проти розірвання договору, посилаючись на обставини непереборної сили, які акцептували сторони у договорі, та неможливості ним використання земельної ділянки, що належить позивачці, за призначенням, у зв`язку з окупацією цієї території у 2022 році та забрудненістю землі вибухонебезпечними предметами після окупації.

Задовольняючи позовні вимоги частково щодо стягнення заборгованості з орендної плати за 2023-2024 роки, суд першої інстанції частково погодився з цими обставинами та вважав встановленим, що внаслідок окупації у 2022 році території, де розташована земельна ділянка, що належить позивачу та передана в оренду відповідачу, підстави для стягнення на користь ОСОБА_1 орендної плати за 2022 рік відсутні, оскільки орендар не міг використовувати предмет оренди за призначенням. Однак, не взяв до уваги доводи відповідача про забрудненість ділянки вибухонебезпечними предметами, після її деокупації, за відсутністю рішення сільської військової адміністрації про надання відповідачу пільг зі сплати земельного податку, і тому дійшов висновку про недоведеність підприємством цих обставин за допомогою належних доказів.

Проте, з такими висновками повністю погодитися не можна, так як вони не відповідають нормам матеріального права і не узгоджуються з встановленими обставинами справи.

Відповідач ТОВ «Ютс-Агропродукт» не заперечував, що не сплатив позивачці орендну плату за 2022-2024 роки.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 квітня 2022 року СВ УСБУ в Херсонській області зареєстровано кримінальне провадження №0000075 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України, за фактом незаконного заволодіння військовослужбовцями російської федерації майном ТОВ «Ютс-Агропродукт» за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до опублікованого на сайті Торгово-промислової палати України повідомлення № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Торгово-промислова палата України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

17 квітня 2025 року відповідач ТОВ «Ютс-Агропродукт» відчужив право оренди земельних ділянок кадастровий номер :10:000:0034 та :16:000:0051 ТОВ «Перемога-Плюс» на строк один рік, що підтверджується договором № 1704/25-27 від 17 квітня 2025 року відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок (а.с. 114- 117).

Право оренди земельних ділянок кадастровий номер :10:000:0034 та кадастровий номер :16:000:0051 зареєстровано за ТОВ «Перемога-Плюс» на підставі договору купівлі-продажу від 17 квітня 2025 року № 1704/25-2 про що свідчить відповідь з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 1405002 від 22 травня 2025 року (а.с.51-53).

За положеннями п.2.3., 5.1 Договору № 1704/25-21 до покупця переходять усі права й обов`язки Орендаря щодо земельних ділянок за Договорами оренди землі (із змінами та доповненнями додатковими угодами; договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє протягом 1 (одного) року, а щодо невиконаних до цього часу зобов`язань - до повного їх виконання.

Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 червня 2025 року ТОВ «Перемога-Плюс» залучено до участі у справі у якості співвідповідача.

Відповідно до наказів Мінреінтеграції від 22 грудня 2022 року №309 та Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Снігурівська міська територіальна громада у період з 19.03.2022 року по 11.11.2022 рік перебувала у тимчасовій окупації, зараз належить до території можливих бойових дій.

За даними Інтерактивної карти ДСНС на її офіційному сайті за посиланням Розмінування України (https://mine.dsns.gov.ua/) територія Снігурівської територіальної громади Миколаївської області є місцем, де виявлені або ймовірно знаходяться вибухонебезпечні предмети.

Згідно з інформацією Снігурівської міської військової адміністрації від 28 серпня 2025 року та актом №68 візуального обстеження земельних ділянок з кадастровим номером :10:000:0024 та кадастровим номером :16:000:0051 від 12 серпня 2025 року земельні ділянки використовується за цільовим призначенням, зібраний врожай зернових сільгоспкультур. Пільга зі сплати земельного податку за цю земельну ділянку у 2022-2025 роках не надавалася.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (ст.617 ЦК України).

Відповідно до ч.6 ст.762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із істотних умов договору оренди.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За положеннями частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач довів належними доказами факт несплати йому відповідачем ТОВ «Ютс-Агропродукт» орендної плати за 2023-2024 роки. За такого у нього є право на стягнення з вказаного відповідача орендної плати за ці роки та розірвання договору оренди землі через систематичну несплату орендної плати.

Між тим, з таким висновком суду, не можливо погодитися, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Згідно з п.13.2. додаткової угоди сторони узгодили, що сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Відповідно до ч.6 ст.762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Стаття 11 Закону України «Про протимінну діяльність» передбачає, що після проходження процедури передачі відповідальності щодо очищеної території від операторів протимінної діяльності до місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування держава шляхом видачі сертифіката бере на себе повну відповідальність за відсутність на відповідній території ризиків, пов`язаних із вибухонебезпечними предметами. Повноваження щодо видачі сертифіката покладаються на центр протимінної діяльності та центр гуманітарного розмінування.

Порядок передачі відповідальності щодо очищеної території від операторів протимінної діяльності до місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування визначається нормативними документами у сфері протимінної діяльності (національними стандартами з протимінної діяльності).

Контроль якості розмінування територій, які підлягають передачі від операторів протимінної діяльності до місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, здійснюється акредитованим органом інспектування на безоплатній основі.

За даними Інтерактивної карти ДСНС на її офіційному сайті за посиланням Розмінування України (https://mine.dsns.gov.ua/) територія Снігурівської територіальної громади Миколаївської області є місцем, де виявлені або ймовірно знаходяться вибухонебезпечні предмети.

Доказів проходження у 2023-2024 роках процедури передачі відповідальності щодо очищеної території від операторів протимінної діяльності до місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування суду представлено не було.

За такого колегія суддів вважає, що відповідач ТОВ «Ютс-Агропродукт» з поважних причин не міг обробляти орендовану земельну ділянку у 2023-2024 роках, а отже і сплачувати позивачці орендну плату.

Враховуючи викладене, він звільнений від сплати орендної плати за вказані роки, оскільки орендоване майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

За таких обставин, суд першої інстанції безпідставно прийняв до уваги акт візуального обстеження належної позивачці земельної ділянки від 12 серпня 2025 року, оскільки він доводить, що новий орендар у 2025 році став обробляти ділянку. Доказів безпідставного невиконання відповідачем ТОВ «Ютс-Агропродукт» умов договору оренди у 2023-2024 роках позивач суду не представила.

З урахуванням вказаного вимоги позивача про стягнення орендної плати за 2023- 024 роки та розірвання договору оренди землі є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

За таких обставин, рішення суду в частині задоволення вимог ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі за 2023- 2024 роки на підставі п.п. 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню в цій частині та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні цих вимог.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення суду в частині задоволених вимог скасовано, то з позивачки на користь відповідача підлягає стягненню 4 360,32 грн судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ютс-Агропродукт» - задовольнити частково.

Рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23 жовтня 2025 року в частині задоволення вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ютс-Агропродукт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога - Плюс» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі за 2023-2024 роки та розподілу судових витрат - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати за 2022 рік - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ютс-Агропродукт» () 4 360,32 грн судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді: О.В. Локтіонова

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 19 січня 2026 року.