Єдиний унікальний номер №943/1993/25
Провадження № 6/943/3/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Пирка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Буську справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання судового наказу, виданого Буським районним судом 28 жовтня 2025 року в справі ЄУН № 943/1993/25 таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. Мотивує тим, що судовим наказом Буського районного суду Львівської області від 28.10.2025 у справі №943/1993/25 вирішено, за заявою ОСОБА_3 , стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання їх неповнолітніх доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з 16.10.2025 року, до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Буського районного суду Львівської області від 15.10.2025 у справі №943/2473/24 розірвано шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .. Обоє неповнолітніх дітей подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають разом із своїм батьком ОСОБА_2 , в належному матері останнього ОСОБА_8 житловому будинку у АДРЕСА_1 . Таким чином, як на момент звернення до суду із заявою про видачу оспорюваного судового наказу так і на момент фактичної видачі його судом, неповнолітні доньки не проживали разом із стягувачкою, відповідно остання не набула права на звернення до суду із заявою щодо видачі судового наказу. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, судовий наказ від 28.10.2025 у справі №943/1993/25, виданий за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 про видачу судового наказу на стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання їхніх неповнолітніх дітей.

До початку судового засідання представник заявника адвокат Зозуля Ю.М. подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, просить такі задоволити.

Представник ОСОБА_3 , адвокат Скоробогатий М.В. також подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності. Оскільки донька сторін ОСОБА_6 на даний час проживає з татом, а донька ОСОБА_7 проживає з матір`ю, не заперечує проти визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.3 ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Буським районним судом Львівської області 28 жовтня 2025 року винесено судовий наказ (справа № 943/1993/25), яким вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з 16.10.2025 року, до досягнення дітьми повноліття.

Судовий наказ набрав законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Частиною 5статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст.168 ЦПК України у судовому наказі зазначаються повідомлення про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Аналіз норм ЦПК України, які регламентують наказне провадження, дає підстави для висновку про те, що наказне провадження - це самостійний вид провадження цивільного судочинства, що існує поряд із позовним і окремим провадженням, якому притаманна певна процесуальна форма, що має певні особливості, пов`язані з тим, що ця форма забезпечує захист прав та інтересів стягувача, що має документи проти боржника, який не виконує свої зобов`язання. Метою наказного провадження є спрощення, скорочення та здешевлення судової процедури у тих випадках, коли це можливо та виправдано, та є ефективним засобом захисту прав боржника у безспірних справах.

При вирішенні питання про видачу судового наказу суд не перевіряє обґрунтованість заявлених стягувачем вимог, оскільки на час видачі судового наказу суду невідомо про наявність спору між сторонами, через що в разі незгоди із таким наказом боржник може подати заяву про його скасування чи перегляд за нововиявленими обставинами, наслідком чого є скасування судом такого судового наказу, виданого в порядку наказного провадження.

Звертаючись до суду із заявою про визнання судового наказу № 943/1993/25 таким, що не підлягає виконанню, представник вказує на відсутність підстав для видачі судового наказу, оскільки діти сторін ОСОБА_7 та ОСОБА_6 проживають з батьком ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , про що подав акт обстеження умов проживання від 20.11.2025 року.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2011 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

У п.9 вказаної Постанови зазначається, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Відповідно до ст.173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

За приписами частин 1, 2 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, виконавчий документ може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З матеріалів справи вбачається, що сторони на даний час погодили між собою питання проживання та утримання дітей, донька ОСОБА_7 проживає з мамою, донька ОСОБА_6 з батьком, ОСОБА_9 через свого представника адвоката Скоробогатого М.В. не заперечує проти того, що станом на сьогоднішній день судовий наказ від 28.10.2025 року не підлягає виконанню, ОСОБА_2 через свого представника адвоката Зозулі Ю.М. наполягає на задоволенні поданої заяви.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що заява про визнання судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини таким, що не підлягає виконанню підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 432 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, судовий наказ Буського районного суду від 28.10.2025 у справі №943/1993/25, виданий за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Б. М. Журибіда