Справа № 455/2395/25
Провадження № 2-о/455/10/2026
РІШЕННЯ

Іменем України

20 січня 2026 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Клімченка М.І.,

секретаря судового засідання Шайди Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за заявою адвоката Брони Мар`яни Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Хирівська міська рада Самбірського району Львівської області, ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2025 представниця заявника звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_3 , 1930 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; встановити факт, що ОСОБА_3 , 1930 року народження, до дня своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживала разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 . В обґрунтування заяви представниця заявника зазначає, щоІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , внаслідок смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якої увійшов житловий будинок у с. Скелівка та земельні ділянки площею 0,1894 га та 0,5799 га. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого заповіла належний їй будинок ОСОБА_2 . З метою оформлення спадкових справ після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звернувся до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , внаслідок цього було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належний ОСОБА_3 житловий будинок у с. Скелівка. В той же час, земельні ділянки, належні на праві власності ОСОБА_3 , до заповіту не увійшли, відтак їх спадкування відбувається за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є ОСОБА_1 , який спадщину після смерті матері прийняв відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, постійно проживаючи зі спадкодавцем до дня її смерті. З метою оформлення спадкових справ після смерті ОСОБА_3 . ОСОБА_1 звернувся до Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , однак листом №1143/02-14 від 10.11.2025 державним нотаріусом йому було повідомлено про те, що ним не доведено факт родинних відносин з ОСОБА_3 , а також пропущено строк для прийняття спадщини. Відтак, враховуючи, що іншим способом, окрім звернення до суду, заявник не має можливості підтвердити відповідний факт, з метою захисту своїх спадкових прав та інтересів, ОСОБА_1 вимушений звернутися з відповідною заявою для підтвердження такого факту до суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2025 справа передана для розгляду судді Клімченку М.І.

Ухвалою судді від 19.11.2025 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження.

В судове засідання заявник та його представниця не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, представниця надала через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просила справу розглянути за її відсутністю та відсутністю заявника, заяву підтримали.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, скерували на адресу суду заяви, в яких просять справу розглядати у їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечують.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Судом встановлено, що згідно Архівної довідки родина у складі ОСОБА_4 , 1897 р.н., ОСОБА_5 , 1871 р.н., ОСОБА_6 , 1911 р.н., ОСОБА_7 , 1930 р.н., ОСОБА_8 , 1935 р.н., ОСОБА_9 , 1939 р.н., ОСОБА_10 , 1943 р.н., у 1945 році була переселена у Тернопільську область із с. Арламів, Перемишльського повіту, Жешівського воєводства (Польща) у зв`язку з угодою від 09.09.1944 між УРСР та Польським Комітетом національного визволення (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_11 та його батьками вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 23 вересня 1952 року (а.с.12).

03.02.1965 ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_13 та змінила прізвище на « ОСОБА_14 », що підтверджується повідомленням Старосамбірського відділу ДРАЦ у Самбірському районі Львівської області (а.с.30).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 16.01.2009 виконкомом Скелівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області на підставі актового запису №2 (а.с.7).

ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно проживала по день смерті разом з сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою №610/07-18, наданою центром надання адміністративних послуг Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області (а.с.15).

Внаслідок смерті Левицької відкрилася спадщина на належне їй майно до складу якої увійшов житловий будинок у с. Скелівка та земельні ділянки площею 0,1894га та 0,5799 га.

Згідно роз`яснення Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області №1143/02-14 від 10.11.2025 ОСОБА_1 пропущено строк для прийняття спадщини та не доведено факт родинних відносин та рекомендовано звернутися до суду (а.с.11).

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 №15, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Із роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, слідує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно пункту 7 вище згаданої постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

У пунктах 2, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Метою встановлення факту родинних зв`язків заявника зі спадкодавцем та належності правовстановлюючих документівє необхідність реалізації нею права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки.

Одночасно суд бере до уваги і той факт, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту родинних відносин із спадкодавцем.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту родинних відносин із спадкодавцем, суд приходить до переконання, що матеріалами справи достатньо стверджується той факт, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 , а тому заява є підставною та підлягає до задоволення.

Щодо встановлення факту постійного проживання заявника разом із ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтями 1268, 1269 та 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В даному випадку встановлення факту спільного проживання необхідно позивачу для належної реалізації своїх спадкових прав після смерті матері - ОСОБА_3 , а саме для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки.

Згідно статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 до дня смерті останньої підтверджується довідкою №610/07-18, наданою центром надання адміністративних послуг Хирівської міської ради Самбірського району Львівської області (а.с.15).

У суду немає підстав ставити під сумнів надані докази, отже, заявлені вимоги про встановлення факту постійного проживання також підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 264, 265, 268, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Брони Мар`яни Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Хирівська міська рада Самбірського району Львівської області, ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_3 , 1930 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Встановити факт, що ОСОБА_3 , 1930 року народження, до дня своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживала разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Дата складання повного судового рішення 20.01.2026.

Суддя М.І. Клімченко