Справа № 367/8613/24
Провадження №2/367/3159/2026
РІШЕННЯ

Іменем України

20 січня 2026 року м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області

у складі: головуючого судді Одарюка М.П.

за участю секретаря судового засідання Бобриш М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду у місті Ірпені цивільну справу № 367/8613/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Трейд Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

В серпні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ у сумі 8 427,11 грн; 3% річних в сумі 203,90 грн; інфляційні втрати в сумі 464,73 грн, пені 248,60 грн, а всього 9344,34 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач 13.06.2023 споживач ОСОБА_1 електронним цифровим підписом підписав заяву приєднання до умов договору постачання природного газу. Відповідно до Правил та Типового договору споживач ОСОБА_1 у період з 17.06.2023 по 22.06.2024 здійснював фактичне споживання природного газу, постачальником якого було ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП». ОСОБА_2 було відкрито абонентський рахунок № НОМЕР_1 . Постачальник ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» здійснював ОСОБА_1 постачання природного газу за комерційною точкою обліку ЕІС код 59ХМ18F849673631 у період з липня 2023 року по травень 2024 року, та в загальному обсязі надав побутовому споживачу 1084,64 куб.м. природного газу на загальну суму 8539,90 грн. У вересні 2023 року за зверненням споживача Оператор ГРМ провів коригування об`ємів споживчого природного газу. Корегування було проведено за липень, серпень, вересень 2023 року. Отримавши інформацію про об`єми (обсяги) спожитого ОСОБА_1 природного газу за відповідний календарний місяць, ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» було проведено лише розрахунок його вартості та вказано суму для сплати в платіжному документі. Не розрахувашись з ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» у повному обсязі ОСОБА_1 змінив постачальника. ОСОБА_1 були здійсненні нарахування на об`єми спожитого газу, які передані Оператором ГРМ до інформаційної платформи. Вартість спожитого природного газу відповідачу було нарахована відповідно до встановлених тарифів, а саме відповідно до комерційних пропозицій, які розміщені на офіційному сайті позивача (https://www.etg.ua/gas/info). Станом на 15.08.2024 заборгованість споживача ОСОБА_1 становить 8459,10 грн. ОСОБА_1 фактично користувався послугами із газопостачання та здійснив часткову оплату за використаний природний газ, визнаючи таким чином наявність правовідносин. Такі дії споживача свідчать про прийняття ним умов договору про надання послуг з газопостачання, що повністю узгоджується із нормами ст.ст. 641-642 ЦК України. ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», як постачальник природного газу, свої зобов`язання виконало у повному обсязі та надало споживачу ОСОБА_1 послуги з постачання природного газу. Однак споживач не виконав взятих на себе зобов`язань та не сплатив повну вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» за спожитий природній газ. У відповідності до положень ст. 625 ЦК України за період з 26.10.2023 року по 15.08.2024 року боржнику нараховані інфляційні втрати у розмірі 464,73 грн та 3% річних у розмірі 203,90 грн, а також пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 248,60 грн.

В запереченнях зазначених відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення (а.с.76-80), останній вказує, що сума його реальної заборгованості не може перевищувати декількох сотен гривень, що координально відрізняється від заявленої позивачем суми понад 8 тисяч гривень. Позивач вказує, що за період з липня 2023 року по травень 2024 року він спожив природний газ в обсязі 1095 м.куб. на загальну суму 8 427,11 грн, проте, фактично влітку 2023 року отримав лише близько 4 м. куб. газу, за які добросовісно сплачував по 16 грн щомісяця у липні та серпні 2023 року. Також зазначає, що стягнення з нього інфляційних втрат у розмірі 358,99 грн, 3% річних у розмірі 157,49 грн та пені у розмірі 192,14 грн є незаконними та суперечить чинному законодавству України, оскільки ці нарахування стосуються періоду дії воєнного стану. Позивач на підтвердження підписання ним електронним цифровим підписом заяви про приєднання до умов договору постачання природного газу не надав та матеріали справи не містять цих доказів. Електронне підписання документа не може вважатися беззаперечним доказом волевиявлення особи щодо укладення договору на поставку значних обсягів газу без належної ідентифікації особи та підтвердження її дієздатності.

У запереченнях на заяву про перегляд заочного рішення (а.с.103-107) представник позивача вказує, що на підтвердження факту підписання відповідачем заяви приєднання за допомогою електронного цифрового підпису, позивачем надано до матеріалів справи інформаційну довідку про результати перевірки електронного підпису заявника, яка містить ідентифікуючи дані підписанта зазначена довідка підтверджує справжність електронного підпису та спростовує заперечення відповідача. Щодо заперечень відповідача стосовно фактичних обсягів спожитого ним природного газу, позивач зазначає, що до матеріалів справи надані належні та допустимі докази, які підтверджують обсяги споживання природного газу споживачем, а саме: витяг з інформаційної платформи, довідка про фінансовий стан споживача та на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 26 вересня 2024 року представником ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» було надано інформацію щодо обсягів споживання природного газу ОСОБА_3 у період з 01 червня 2023 року по 31 травня 2024 року. Щодо нарахування штрафних санкцій постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29.12.2023 року (набрала чинності 30.12.2023 року) пункт постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05 березня 2022 року викладено в новій редакції та установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки ( штрафів,пені) інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово комунальні послуги населенням ( у тому числі населенням, що проживає у диньках де створено ОСББ, житло будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надають управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси), однак станом на день розгляду справи у суду, відповідно до чинного законодавства та фактичних обставин, положення постанови № 1405 не поширювалися на адресу де проживає відповідача.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надав суду клопотання в кому просив суд розглядати справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, через систему «Електронний суд» надав заяву, в якій просив розгляд заяви про перегляд заочного рішення проводити без сторони відповідача, скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням всіх учасників справи.

У відповідності до ст. ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористалася своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до додатку до Публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам від 13.06.2023 року, ОСОБА_1 , ознайомилася з умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року №2500, на офіційному сайті НКРЕКП, сайті Постачальника, Публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» від 01.07.2020 в мережі інтернет за адресою: http:www.etg.ua, та приєднався до умов даного договору.

Підписавши заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу, відповідач є побутовим споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.14-15).

Твердження відповідача про те, що електронне підписання документа не може вважатися беззаперечним доказом волевиявлення особи щодо укладення договору на поставку значних обсягів газу без належної ідентифікації особи та підтвердження її дієздатності, суд відхиляє, оскільки матеріали справи містять довідку яка містить ідентифікуючи дані підписанта зазначена довідка підтверджує справжність електронного підпису та спростовує заперечення відповідача ( а.с.15).

Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, врегульовані спеціальною нормою права - Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015р. за №1382/27827 (надалі - Правила постачання).

На ім`я відповідача у ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» відкритий абонентський рахунок № НОМЕР_1 . (ЕІС код 59ХМ18F849673631).

ОСОБА_1 здійснював споживання природного газу, постачальником якого у період з 17 червня 2023 року до 22 червня 2024 року був ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», та у загальному обсязі за вказаний період спожив 1084,64 куб.м, на загальну суму 8 459 грн. 10 коп., що підтверджується довідкою про фінансовий стан споживача.

Суд критично ставиться до тверджень відповідача про те, що в літку 2023 року ним було спожити природного газу у обсязі 4 куб.м, за які він розрахувався в липні та серпні 2023 року по 16,00 грн кожного місця, оскільки обсяг природного газу 1084,64 куб.м. вказаний позивачем за період з 17 червня 2023 року по 22 червня 2024 року, а доказів того, що в цей період відповідачем не споживався природній газ останнім суду не надано та матеріали справи не містять.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2500 від 30.09.2015 затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам.

У п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги.

Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15.

Відповідно до ч.1 п.17 Правил плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. У відповідності до положень п.29 Правил споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання.

В розділі ІІІ Правил постачання зазначено, що договір постачання природного газу споживачу розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Крім того, відповідно до абз.2 п.4 Розділу III Правил фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - факт фактичного споживання природного газу споживачем.

Згідно з п.11 розділу ІІІ Правил постачання, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника зі спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства.

Відповідно до п.14 розділу ІІІ Правил постачання розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачам є календарний місяць.

Окрім цього, оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 по справі № 6-59цс13.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Згідно представленого стороною позивача та долученого до матеріалів позовної заяви розрахунку заборгованості судом встановлено, що станом на червень 2024 року заборгованість споживача становить 8 562 грн. 91 коп. Відповідачу були направлені платіжні доручення (рахунки на оплату за природний газ) для оплати вартості спожитого природного газу, однак відповідач не оплатила за надані послуги.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрата (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями (постанова ВСУ від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11).

У відповідності до положень ст.625 ЦК України за період з 26 жовтня 2023 року до 15 серпня 2024 року відповідачу нараховано 3% річних в розмірі 203 грн. 90 коп., а також інфляційні втрати в розмірі 464 грн. 73 коп.

Положеннями п. 1 постанови Кабінету Міністрів України « Деякі питання оплати житлово комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 року № 206 (в редакції від 05.03.2022 року) визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в України забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово комунальні послуги.

Постановою Кабінету міністрів України № 1405 від 29.12.2023 року (набрала чинності 30.12.2023) пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 викладено в новій редакції та установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси).

Враховуючи вище викладене суд стягує інфляційні втрати на 3% річних за період з 01.01.2024 року по 15.08.2024 року у розмірі 360,35 грн (8 459,10 x 1.04259900 - 8 459,10) та 158,09 грн (8 459,00 x 3 % x 228 : 366 : 100) відповідно.

Згідно ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Враховуючи порушення споживачем строків сплати вартості поставленого природного газу, відповідачу за період 01.01.2024 року до 15.08.2024 року нараховано пеню в розмірі 248,60 грн. та з урахуванням постанови КМУ № 1405 від 29.12.2023 року (набрала чинності 30.12.2023) суд стягує з відповідача пеню у розмірі 192,87 грн (8 459,10 x 0,01 x 228 : 100).

У спростування зазначеного будь яких доказів, які б могли спростувати наведені у позовній заяві доводи позивача та наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем суду не надано.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТзОВ « ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим суму судового збору суд стягує з відповідача на користь позивача.

Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2 971,66 гривні.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13 81, 82, 89, 141, 259, 262, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 11, 322, 509, 526, 610, 625 ЦК України, ст.ст. 1, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕДЖІ ТРЕЙД ГРУП» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» заборгованість за спожитий природний газ за період з 17.06.2023 по 22.06.2024 в розмірі 8 459 (вісім тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять) гривень 10 копійок, інфляційні втрати за період з 01.01.2024 року по 15.08.2024 року у розмірі 360 (триста шістдесят) гривень 50 копійок, 3% за період з 01.01.2024 року по 15.08.2024 року 158 (сто п`ятдесят вісім) гривень 09 копійок, пеню у розмірі 192 (сто дев`яносто дві) гривні 87 копійок, а всього 9 170 (дев`ять тисяч сто сімдесят) гривень 41 копійку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» сплачений судовий збір в розмірі 2 971 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят одну) гривню 66 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду до Київського апеляційного суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю « ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», , юридична адреса: 01010, м. Київ, вул. І. Мазепи, 6;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя М.П. Одарюк