Дата документу 19.01.2026 Справа № 336/8754/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/8754/24
Провадження №22-ц/807/358/26
Головуючий в 1-й інстанції Вайнраух Л.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Подліянової Г.С., Трофимової Д.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2025 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 31 жовтня 2025 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року представник позивача адвокат Столітній М.М. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, за змістом якої просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №6938593 від 06.08.2023 у загальній сумі 72 312,10 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.08.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 6938593 про надання споживчого кредиту, а 08.08.2023 додаткову угоду щодо збільшення суми кредиту на 5 000,00 гривень. Згідно з умовами кредитного договору, сума кредиту складає 19 000,00 гривень, строк кредиту 360 днів, тобто, до 31.07.2024, строк сплати кожні 20 днів. ТОВ «Авентус Україна» на виконання своїх зобов`язань перерахувало кредитні кошти у вказаній сумі шляхом зарахування на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 (довідка ТОВ «Пейтек Україна»). З 06.08.2023 по 26.05.2024 відповідач здійснив оплату процентів в сумі 4 059,60 гривень. Позивачем нараховано відсотки за 60 днів з 27.05.2024 по 25.07.2024 в межах строку дії договору, по 378,10 гривень на день, виходячи із процентної ставки 1,99%, тобто, у сумі 22 686,00 гривень. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 27-05/2024-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитним договором № 6938593. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором склала 72 312,10 гривень, з яких: сума кредиту 19 000,00 гривень, сума процентів за користування кредитом 30 626,10 гривень, нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів 22 686,00 гривень.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2025 року, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду прийнявши нове рішення про задоволення позовних вимог.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що матеріалами справи підтверджено факт укладання кредитного договору, факт зарахування кредитних коштів на картку відповідача, надано розрахунок заборгованості проведений у відповідності до умов договору узгодженого сторонами. Документи, що підтверджують відступлення права вимоги надані у повному обсязі, тому доводи суду першої інстанції з приводу відмови у задоволенні вимог позову є безпідставними.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2026 року це 99840,00 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2026 рік» з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3328,00 грн. (3328,00 грн. Х 30 = 99840,00 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір №6938593 про надання споживчого кредиту, а 08.08.2023 додаткову угоду щодо збільшення суми кредиту на 5 000,00 гривень.

Відповідно до договору Товариство на умовах, встановлених договором, надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п.1.2).

Відповідно до п.1.1 Договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до особистого кабінету.

В договорі погоджені такі умови: сума кредиту - 14 000 гривень, строк кредиту 360 днів без права пролонгації, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка 1,99 % в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 45 138,26 % річних, за зниженою ставкою 22 717,53% річних; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою 114 296,00 гривень, за зниженою ставкою 111 510,00 гривні.

Відповідно до умов договору (п.2.1) кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 . Додаткова угода про зміну платіжних реквізитів (в разі неуспішності операції) може бути укладена лише протягом 24 годин з моменту прийняття Товариством рішення про надання кредиту Споживачу. Дата надання кредиту 06.08.2023 або 07.08.2023.

Застосування зниженої процентної ставки обумовлено п. 1.5.2 договору (0,995% в день).

Окрім вказаного вище договору, відповідачем за допомогою електронного підпису підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту, який містить умови, тотожні Договору.

За змістом додаткової угоди, вказаної вище, сторони погодили збільшення суми кредиту до 19 000,00 гривень, відповідні зміни внесені до п.1.3.договору, дата надання 08.08.2023 або 09.08.2023.

Згідно з паспортами споживчого кредиту зазначена в ньому інформація зберігає чинність та є актуальною лише до 07.08.2023 та 09.08.2025 відповідно.

На підтвердження перерахування коштів позивач надає два повідомлення від ТОВ «ФК «Пейтек Україна» від 12.06.2024 та 24.07.2024, як електронні докази, за даними яких товариством повідомлено про успішність низки платіжних операцій, а саме: 06.08.2023 у сумі 14 000,00 гривень, призначення платежу зарахування на картку, а також 08.08.2023 у сумі 5 000,00 гривень, призначення платежу зарахування на картку, проте здійснення перерахування кредитних коштів саме кредитором (як визначено за умовами договору) у сумі 19 000,00 гривень (двома платежами) та саме на виконання умов кредитного договору й додаткової угоди до нього стороною позивача на рахунок відповідача не доведено, зокрема, повні платіжні реквізити, за якими спрямовано платіж не відображені, як і дані отримувача грошових коштів.

Наявність правовідносин щодо надання послуг з переказу платежів між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Пейтек Україна», з урахуванням умов кредитного договору, не змінює висновків суду.

Листом АТ «Універсал Банк» від 02.07.2025 за підписом операційного директора Т.Примаченко (на виконання ухвали суду про витребування доказів від 29.05.2025) надані дані про проведення операції по переказу коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 08.08.2023 у сумі 5 000,00 гривень.

Додатково у листі наголошено, що кошти зараховувались не по реквізитах, а через платіжну систему, тому у банку відсутня інформація, щодо призначення, рахунків відправників, відповідно, підтвердити або спростувати факт того, що платежі надходили від ТОВ «Авентус Україна» банк не може.

Відповідно, отримана внаслідок витребування доказів інформація не свідчить на користь доводів позивача про підтвердження факту надання грошових коштів позичальнику кредитодавцем у спосіб, визначений договором.

27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», правонаступником якого є позивач, укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем.

За змістом договору заборгованість це грошові зобов`язання боржників перед клієнтом, що містяться у реєстрі боржників, які належать до сплати клієнту боржниками у зв`язку із наданими кредитами. До заборгованості включається сума основного зобов?язання (повернення кредиту), плата за кредитом (плата за процентною ставкою), відповідальність за порушення грошових зобов?язань та інші платежі згідно кредитних договорів.

Згідно з п.1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку N2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги.

Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників має відповідно до умов договору підтверджувати факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги заборгованості та набуття Фактором відповідних прав вимоги.

У додатках до позовної заяви наявний та досліджений судом акт від 04.06.2024, за змістом якого Клієнт сплатив, а Фактор отримав оплату в сумі 100,00 гривень за вказаним платіжним дорученням від 04.06.2024, а також платіжні доручення щодо сплати за відступлення права вимоги від 31.05.2024, 04.06.2024.

Прав Фактора самостійно нараховувати проценти та інші платежі відповідно до умов кредитного договору умовами вказаного вище правочину не передбачено.

Акт прийому-передачі реєстру боржників від 27.05.2024, як і долучені в часі пізніше разом із даним актом (ніж дата звернення позивача до суду із позовною заявою), а саме - 11.12.2024, - додатки до договору, що є типовою формою, бланками, які не містять заповнених граф відповідними відомостями (реєстр боржників, акт прийому-передачі реєстру боржників, повідомлення про відступлення права вимоги, акт прийому-передачі документації, форма надання інформації, акт прийому-передачі інформації) суд першої інстанції не прийняв.

Відповідно до Реєстру боржників від 27.05.2024 до Договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 49 626,10 гривень, з яких: 19 000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30 626,10 гривень. - сума заборгованості за відсотками, тобто сума відмінна від розміру заборгованості, що заявлена до стягнення та видно з наявного розрахунку, витяг з якого засвідчений підписом представника позивача та печаткою ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та досліджений судом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що посилаючись на укладення між первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» і ОСОБА_1 договору про надання споживчого кредиту, відповідачем не надано будь-яких доказів підписання такого договору відповідачем. Надання кредиту товариством у визначений договором спосіб матеріалами справи не доведено в порушення процесуального обов`язку позивача. Наявним витягом з реєстру боржників підтверджено включення вимоги до відповідача, як позичальника за кредитним договором, до переліку вимог, які передані. Разом з цим, укладання акта прийому-передачу реєстру боржників стороною позивача не доведено, що підлягає обов`язковому встановленню судом під час розгляду справ даної категорії.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 та частиною першою статті 628 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

В силу ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року, який набрав чинності 30.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

06.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір №6938593 про надання споживчого кредиту в сумі 14000,00 грн, а 08.08.2023 додаткову угоду щодо збільшення суми кредиту на 5 000,00 гривень.

Відповідно до договору Товариство на умовах, встановлених договором, надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п.1.2).

Відповідно до п.1.1 Договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до особистого кабінету.

В договорі погоджені такі умови: сума кредиту - 14 000 гривень, строк кредиту 360 днів без права пролонгації, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка 1,99 % в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 45 138,26 % річних, за зниженою ставкою 22 717,53% річних; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою 114 296,00 гривень, за зниженою ставкою 111 510,00 гривні.

Відповідно до умов договору (п.2.1) кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 . Додаткова угода про зміну платіжних реквізитів (в разі неуспішності операції) може бути укладена лише протягом 24 годин з моменту прийняття Товариством рішення про надання кредиту Споживачу. Дата надання кредиту 06.08.2023 або 07.08.2023.

За змістом додаткової угоди, вказаної вище, сторони погодили збільшення суми кредиту до 19 000,00 гривень, відповідні зміни внесені до п.1.3.договору, дата надання 08.08.2023 або 09.08.2023.

Договір про надання споживчого кредиту підписано відповідачем електронним підписом 06.08.2023р. о 12:38:51 шляхом зазначення одноразового ідентифікатора С8600 відповідно до ч. 6, ч. 8 ст. 11, ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Додаткова угода від 08.08.2023 року до Договору № 6938593 про надання споживчого кредиту від 06.08.2023 року підписано відповідачем електронним підписом 08.08.2023р. о 11:53:25 шляхом зазначення одноразового ідентифікатора С5815 відповідно до ч. 6, ч. 8 ст. 11, ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіну особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.

Отже, встановивши, що без здійснення вказаних дій кредитний договір не був би укладений між сторонами, колегія суддів приходить до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача та відповідача.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

Перерахування коштів підтверджується повідомленнями від ТОВ «ФК «Пейтек Україна» від 12.06.2024 та 24.07.2024, за даними яких товариством повідомлено про успішність низки платіжних операцій, а саме: 06.08.2023 у сумі 14 000,00 гривень, призначення платежу зарахування на картку НОМЕР_1 , а також 08.08.2023 у сумі 5 000,00 гривень, призначення платежу зарахування на картку НОМЕР_1 .

Листом АТ «Універсал Банк» від 02.07.2025 за підписом операційного директора ОСОБА_2 (на виконання ухвали суду про витребування доказів від 29.05.2025) надані дані про проведення операції по переказу коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 08.08.2023 у сумі 5 000,00 гривень.

Доказів того, що банківська картка з відповідним номером ОСОБА_1 не належить, матеріали справи не містять та відповідачем не спростовано.

ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Позивач не є банківською установою в розумінні Закону України "Про банки і банківську діяльність". Товариство не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера, зазначений Платіжний провайдер має відповідну Ліцензію Національного банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків та внесений в Державний реєстр фінансових установ, що підтверджується свідоцтвом.

Саме по собі ненадання позивачем до позовної заяви первинних документів, які підтверджують перерахування суми кредиту на вказані у кредитному договорі реквізити, не може слугувати підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення кредитної заборгованості, оскільки кредитний договір є укладеним з моменту його підписання обома сторонами, а надання кредитних коштів є виконанням кредитного договору з боку кредитора.

Колегія суддів вважає, що матеріалами справи в повній мірі підтверджено, а відповідачем не спростовано, що свої зобов`язання з надання кредитних коштів ТОВ «ФК АВЕНТУС УКРАЇНА» виконало. При цьому відповідач суму позики у встановлений договором строк не повернув.

За наданим позивачем розрахунком за кредитним договором №6938593 від 06.08.2023 рок, відповідач ОСОБА_1 мав заборгованість перед ТОВ «ФК АВЕНТУС УКРАЇНА», яка становить 49626,10 грн., яка складається із: 19 000 грн. заборгованість за кредитом, 30626,10 грн. заборгованість за нарахованими процентами.

За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦПК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до приписів ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредитору документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 27.05.2024 до Договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 49626,10 грн., з яких: 19000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30626,10 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Договір факторингу містить всі необхідні істотні умови, які свідчать про чинність даного договору та про належне відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами. Договір факторингу є дійсним та в судовому порядку не оскаржувався.

Отже, факт переходу до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права вимоги первісного кредитора до ОСОБА_1 за Кредитним договором є доведеним.

Позивачем у справі нараховано за 60 календарних днів (27.05.2024-25.07.2024) з межах строку кредитування додатково відсотки у розмірі 22686,00 грн.

Колегія суддів погоджується із обґрунтованістю вимог позову щодо стягнення суми основної заборгованості у розмірі 19 000,00 грн., оскільки матеріалами справи доведено вказані обставини і відсутні докази існування заборгованості по тілу кредиту у іншому розмірі.

Що стосується суми нарахованих відсотків, то слід зазначити наступне.

Згідно з п. 1.5.1.Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору (360 днів).

Відповідно до п. 1.5.2. знижена процентна ставка 0,995 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 26.08.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.

Так, 27.08.2023 відповідачка здійснила оплату процентів в сумі 4059,60 гривень.

Позивачем у справі нараховано за 60 календарних днів (27.05.2024-25.07.2024) з межах строку кредитування додатково відсотки у розмірі 22686,00 грн.

Враховуючи викладене, нарахування процентів за користування кредитними коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов Кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» встановлений обов`язок кредитора щодо неухильного дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (частина друга статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів).

Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (частина п`ята статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»).

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Принципи справедливості, добросовісності та розумності є фундаментальними засадами цивільного законодавства та основами зобов`язання (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України), спрямованими, зокрема, на реалізацію правовладдя та встановлення меж поведінки у цивільних відносинах. Добросовісність у діях їхнього учасника означає прагнення сумлінно використовувати цивільні права і сумлінно виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями, бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.

В кредитному договорі було визначено, що стандартна процентна ставка на день становить 1,99% (45138,26% річних за весь строк користування кредитом).

Нараховані та пред`явлені до стягнення відсотки навіть не за весь період кредитування 53312,10 грн., що майже в три рази перевищує розмір заборгованості за основною сумою кредиту.

Колегія суддів вважає, що дана умова договору є непропорційно високою, що призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальнику, суперечить нормам ЗУ «Про захист прав споживачів», що підтверджується правовими висновками Верховного Суду, які викладені в постановах №132/1006/19 від 07.10.2020, 910/719/19 від 19.05.2020 та №363/1834/17 від 13.07.2022 та №910/12876/19 від 01.06.2021.

З огляду на вказане, апеляційний суд вважає, що вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» про стягнення з відповідача відсотків у відповідності до умов Договору про надання кредиту підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 19000,00 грн. Вказана сума буде справедливою та співмірною з огляду на суму основного боргу.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог позову.

Відповідно до п.п. б,в п. 4 ч. 1 ст 382 ЦПК України, в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з нормами ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що вимоги позову підлягають задоволенню частково у загальній сумі 38000,00 грн. з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору сплачена за подання позову у розмірі 1272,97 грн.

Враховуючи те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору сплачена за подання апеляційної скарги у розмірі 1909,46 грн.

З огляду на зазначене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 3182,43 грн.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2025 року у цій справі скасувати. Ухвалити нову постанову наступного змісту.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» () 38000,00 (тридцять вісім тисяч) гривень заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 6938593 від 06 серпня 2023 року та Додаткової угоди від 08 серпня 2023 року, з яких сума кредиту 19000,00 гривень, заборгованість за процентами 19000,00 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» () судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3182,43 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 19 січня 2026 року.

Головуючий, суддя-доповідач: С.В. Кухар

Судді: Г.С. Подліянова

Д.А. Трофимова