Справа № 452/3689/25
Провадження №2-н/452/1/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2026 р. м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу, -

В С Т А Н О В И В :

29 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить видати судовий наказ за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання їх спільних неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі заяви про видачу судового наказу до досягнення дітьми повноліття, оскільки діти знаходяться на її утриманні.

Вирішуючи питання про можливість видачі судового наказу, суддя приходить до наступного.

Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Разом з тим, в порядку наказного провадження задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Згідно ст.162 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п.п.4,5 ч.2 ст.163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У ч.5 ст.183 СК України зазначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Тобто, за змістом вищевказаних правових норм, право на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу чи з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дитина.

Однак, до заяви про видачу судового наказу не долучено належних доказів, які б підтверджували факт проживання неповнолітніх дітей із заявником на час звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про видачу судового наказу, що позбавляє суд можливості зробити висновки з цього питання та перевірити наявність у заявника права вимоги на стягнення аліментів, як у особи, з якою проживають неповнолітні діти, виходячи з наступного.

Так, у поданій заяві про видачу судового наказу ОСОБА_1 як на підставу стягнення аліментів на її користь посилається на те, що неповнолітні діти донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, заявником до заяви про видачу судового наказу не долучено жодної інформації про дійсне місце проживання (перебування) неповнолітніх дітей, а так само її власне проживання за вищевказаною адресою.

Відповідно до п.1, п.3, п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України та (або) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, а також якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

За таких обставин, у видачі судового наказу необхідно відмовити, оскільки безспірних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження, зокрема, проживання неповнолітніх дітей разом із заявником ОСОБА_1 суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись стст.27,162,163,165 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,2-1,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.М. Кущ