ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року місто Чернівці справа № 713/3120/23

провадження 22-ц/822/2/26

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Височанської Н. К.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

за участю секретаря судових засідань Факас А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 січня 2025 року, та на додаткове рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 30 січня 2025 року, головуючий в суді першої інстанції суддя Пилип`юк І.В., повний текст рішення складено судом 17 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна в натурі та усунення перешкод у користуванні власністю.

Посилався на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить право спільної сумісної власності (по ідеальної частки кожного) на житловий будинок садибного типу з господарськими спорудами та присадибну земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:1425, розташовані по АДРЕСА_1 .

Користування спільним майном стало неможливим у зв`язку із неприязними стосунками між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно висновку оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертиз №140 від 10 серпня 2023 року, розподіл даного житлового будинку між співвласниками з відокремленими входами можливий і частка кожного співвласника по 1/2 буде становити 29,65 кв.м. Експертом запропонований єдиний можливий варіант поділу житлового будинку садибного типу з господарськими спорудами.

Частина будинку, яку позивач пропонує передати у власність відповідачки, є значно кращою і більш пристосованою для проживання. Кожне з приміщень, що пропонуються виділити відповідачці обладнано опалювальними печами, інженерними мережами: димоходом та каналізацією, є повноцінна кухня, в якій піч має відділення для приготування їжі. У частині відповідачки обладнано ввід електромережі в будинок та встановлено електролічильник. На частині земельної ділянки відповідачки наявна вбиральня.

А у приміщеннях, які виділяються позивачу, лише одна опалювальна піч у прихожій, а між приміщеннями арка без дверей. Ванна кімната не добудована і не обладнана, комунікації відсутні.

У частині відповідачки необхідно буде виконати менший обсяг робіт з перепланування. Тому запропонований позивачем варіант поділу спрямований на те, щоб створити для неповнолітніх дітей належні та комфортні умови проживання.

Відповідно до висновку земельно-технічної експертизи №95 від 05 квітня 2024 року та з урахуванням висновку оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертиз №140 від 10 серпня 2023 року, просить поділити в натурі належну сторонам земельну ділянку відповідно до варіанту №1 розподілу та виділити йому земельні ділянки, запропоновані у даному варіанті розподілу для другого співвласника, а саме: № НОМЕР_1 площею 0,0416 га та № НОМЕР_2 площею 0,0133 га. Вибір такого варіанту обґрунтовує тим, що на цих земельних ділянках розташована частина житлового будинку та господарських споруд, які просить виділити у його власність.

Приміщення житлового будинку, які просить виділити при розподілі відповідачці, розташовані на земельній ділянці № НОМЕР_3 площею 0,0549 га, яка згідно варіанту №1 проекту розподілу висновку експерта №95 підлягає виділення першому співвласнику.

Запропонований експертом варіант №2 розподілу земельної ділянки передбачає необґрунтоване збільшення площі земельної ділянки, що перебуває у спільній власності сторін, що з урахуванням недоброзичливих відносин між сторонами призведе до поглиблення конфлікту між ними, а отже порушує права обох співвласників. У вказаному варіанті також зменшується площа земельних ділянок, що виділяються в особисту приватну власність кожної із сторін.

ОСОБА_2 чинить перешкоди ОСОБА_1 у користуванні спільним майном, не надає доступу до спільного житлового будинку, замінила замок від вхідних дверей.

ОСОБА_1 позбавлений можливості користуватися належним йому нерухомим майном.

Просив поділити в натурі житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 відповідно до висновку оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертиз №140 від 10 серпня 2023 року, а саме:

-виділити ОСОБА_1 та визнати за ним право власності на частину житлового будинку садибного типу літ. «А» загальною площею 30,40 кв.м, в тому числі: коридор 1-1 площею 10,80 кв.м; кімната 1-2 площею 14,50 кв.м; санвузол 1-5 площею 5,10 кв.м;

-виділити ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на частину житлового будинку садибного типу літ. «А» загальною площею 28,90 кв.м, в тому числі: кухня 1-4 площею 14,60 кв.м; кімната 1-3 площею 14,30 кв.м.

Залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 господарські споруди: вбиральня літ. «Б»; колодязь літ. «К».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію різниці вартості часток у сумі 8526 гривень.

Зобов`язати ОСОБА_1 демонтувати перегородки санвузла 1-5 та зменшити площу санвузла до 3,8 кв.м, в коридорі 1-1 облаштувати кухню площею 5,00 кв.м, дверний проріз між кухнею 1-4 та коридором 1-1 демонтувати та проріз закласти цеглою.

Зобов`язати ОСОБА_2 демонтувати вікно в кухні 1-4 та встановити вікно з заскленими дверима.

Поділити в натурі належну позивачу та відповідачці на праві спільної часткової власності земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:1425, розташовану по АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту №1 висновку земельно-технічної експертизи №95 від 05 квітня 2024 року, а саме:

- в результаті поділу виділити ОСОБА_1 та визнати за ним право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0416 га (416 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 33,49 мп; 12,53 мп; 34,68 мп; 11,91 мп; а також земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 0,0133 га (133 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 13,30 мп; 10,75 мп; 4,03+7,89 мп; 1,42 мп; 8,79 мп;

- в результаті поділу виділити ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 0,0549 га (549 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 47,26 мп; 13,32 мп; 33,49 мп; 4,80 мп; 1,00 мп; 4,36 мп; 1,01 мп; 0,86 мп; 4,56 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 2,47 мп; 12,20 мп; 8,07 мп;

- у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по частки кожному, залишити земельну ділянку № НОМЕР_4 площею 0,0100 га (100 кв.м), з урахуванням площ господарських споруд (вигрібної ями, колодязя, туалету загальною площею 0,0004 га (4 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 12,81 мп; 3,50 мп; 8,79 мп; 1,42 мп; 7,89+4,03 мп; 1,45 мп; 1,42 мп; 2,47 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 4,56 мп; 0,86 мп; 1,01 мп; 4,36 мп; 1,00 мп; 4,80+16,71 мп.

Усунути перешкоди у користуванні позивачем власністю шляхом вселення ОСОБА_1 у житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 ключ від вхідних дверей даного будинку і не чинити йому перешкод у користуванні зазначеним будинком та присадибною земельною ділянкою.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 січня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Поділено житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 та ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 шляхом:

1. Виділення ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 в натурі у власність належної йому 1/2 ідеальної частки у зазначеному нерухомому майні згідно висновку експерта №140 від 10.08.2023 року, а саме:

- у житловому будинку садибного типу: коридору 1-1 площею 10,80 кв.м; кімнати 1-2 площею 14,50 кв.м; санвузла 1-5 площею 5,10 кв.м., загальною площею 30,40 кв.м;

- у господарських будівлях і спорудах: 1/2 вбиральні літ. «Б» та колодязя літ. «К».

Загальна вартість реальної частки становить 510299,00 грн (п`ятсот десять тисяч двісті дев`яносто дев`ять гривень 00 коп.), що більше від ідеальної частки на 8526,00 грн (вісім тисяч п`ятсот двадцять шість гривень 00 коп.).

2. Виділення ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 в натурі у власність належної їй 1/2 ідеальної частки у зазначеному нерухомому майні згідно висновку експерта №140 від 10.08.2023 року, а саме:

- у житловому будинку садибного типу: кухні 1-4 площею 14.60 кв.м, кімнати 1-3 площею 14.30 кв.м, загальною площею 28,90 кв.м;

- у господарських будівлях і спорудах: 1/2 вбиральні літ. «Б» та колодязя літ. «К».

Загальна вартість реальної частки становить 493247,00 грн (чотириста дев`яносто три тисячі двісті сорок сім гривень 00 коп.), що менше від ідеальної частки на 8526,00 грн (вісім тисяч п`ятсот двадцять шість гривень 00 коп.).

Стягнуто з позивача ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 на користь відповідачки ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 різницю у вартості часток, яка становить 8526,00 грн (вісім тисяч п`ятсот двадцять шість гривень 00 коп.).

ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 виконати наступні роботи у виділеній йому частині житлового будинку:

- демонтувати перегородки санвузла 1-5 та зменшити площу санвузла до 3.8 кв.м;

- у коридорі 1-1 облаштувати кухню площею 5,00 кв.м, дверний проріз між кухнею 1-4 та коридором 1-1 демонтувати та проріз закласти цеглою.

ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 виконати наступні роботи у виділеній їй частині житлового будинку:

- демонтувати вікно в кухні 1-4 та встановити вікно з заскленими дверима.

Право спільної часткової власності ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 та ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 припинено.

Поділено земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:1425, цільовим призначенням 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 та ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 шляхом:

1. Виділення ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 в натурі у власність належної йому 1/2 ідеальної частки зазначеної земельної ділянки згідно 1 варіанту розподілу висновку експерта №95 від 05.04.2024 року, а саме:

- земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0416 га (416 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 33,49 мп; 12,53 мп; 34,68 мп; 11,91 мп;

- земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 0,0133 га (133 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 13,30 мп; 10,75 мп; 4,03+7,89 мп; 1,42 мп; 8,79 мп (позначено зелений колір);

- 1/2 частину земельної ділянки №4 площею 0,0100 га (100 кв.м), з урахуванням площ господарських споруд (вигрібної ями, колодязя, туалету загальною площею 0,0004 га (4 кв.м) з наступними розмірами по периметру: 12,81 мп; 3,50 мп; 8,79 мп; 1,42 мп; 7,89+4,03 мп; 1,45 мп; 1,42 мп; 2,47 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 4,56 мп; 0,86 мп; 1,01 мп; 4,36 мп; 1,00 мп; 4,80+16,71 мп (позначено червоний колір).

2. Виділення ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 в натурі у власність належної їй 1/2 ідеальної частки зазначеної земельної ділянки згідно 1 варіанту розподілу висновку експерта №95 від 05.04.2024 року, а саме:

- земельну ділянку № НОМЕР_3 площею 0,0549 га (549 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 47,26 мп; 13,32 мп; 33,49 мп; 4,80 мп; 1,00 мп; 4,36 мп; 1,01 мп; 0,86 мп; 4,56 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 2,47 мп; 12,20 мп; 8,07 мп (позначено жовтий колір);

- 1/2 частину земельної ділянки №4 площею 0,0100 га (100 кв.м), з урахуванням площ господарських споруд (вигрібної ями, колодязя, туалету загальною площею 0,0004 га (4 кв.м) з наступними розмірами по периметру: 12,81 мп; 3,50 мп; 8,79 мп; 1,42 мп; 7,89+4,03 мп; 1,45 мп; 1,42 мп; 2,47 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 4,56 мп; 0,86 мп; 1,01 мп; 4,36 мп; 1,00 мп; 4,80+16,71 мп (позначено червоний колір).

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні власністю відмовлено.

Стягнуто з відповідачки ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 на користь позивача ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 судові витрати:

-по сплаті судового збору у розмірі 5764,83 грн (п`ять тисяч сімсот шістдесят чотири гривні 83 коп.);

-за проведення оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи у розмірі 7360,00 грн (сім тисяч триста шістдесят гривень 00 коп.).

Повний текст рішення складено 17 січня 2025 року.

Додатковим рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 30 січня 2025 року заяву представника позивача адвоката Байцара Ігоря Богдановича, про вирішення питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з відповідачки ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 на користь позивача ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 коп.).

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду відповідачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду частково скасувати та ухвалити нове рішення.

Вказала, що впродовж розгляду даної цивільної справи намагалась довести в суді, що запропонований позивачем варіант поділу спільного майна подружжя (житлового будинку та земельної ділянки) в першу чергу шкодить інтересам неповнолітніх дітей, які знаходяться на її утриманні, також нею були здійснені відповідні покращення в житловому будинку, потрачено значні кошти, що не було враховано при проведенні будівельно-технічної експертизи.

Вказує, що нею був поданий зустрічний позов, по даній цивільній справі, який не був прийнятий судом до розгляду, подавались відповідні клопотання про долучення до матеріалів цивільної справи відповідних доказів на підтвердження зазначених вище обставин, але суд першої інстанції методично та послідовно відмовлявся прийняти докази, подавалась до суду окремо позовна заява із аналогічним позовом, яку суд спочатку залишив без руху, в подальшому відмовив об`єднати в одне провадженні із даним позовом.

Вказує, що вона в приміщенні 1-5 санвузол, площею 5.10 кв. м. за свій кошт встановила ванну, унітаз, електричний бойлер, керамічну плитку на підлозі, та на стінах, що не відображено в судово-будівельній експертизі у позовній заяві позивача ОСОБА_1 , письмовому поясненні позивача, заяві позивача відносно зустрічного позову.

За свій кошт встановила сантехнічне обладнання та понесла суттєві фінансові витрати, а тому вважає, що при поділі будинку саме їй слід виділити приміщення, які виділені позивачу, даним сантехнічним обладнанням користуються неповнолітні діти, позивач мобілізований до ЗСУ, в спірному житлі не проживає, в разі присудження позивачу приміщень, в яких нею будо здійснено ремонт та здійснено відповідні покращення, діти змушені будуть користуватись туалетом, який знаходиться на подвір`ї, і який визнаний судом спільним майном.

На підтвердження даної обставини надає суду сім фотографій, акт обстеження житлового будинку по АДРЕСА_1 , із якого вбачається, що ОСОБА_2 в житловому будинку обладнана ванна кімната, встановлена тепла підлога, встановлений унітаз, встановлена ванна із душем, бойлер, встановлені труби у ванній кімнаті, встановлена плитка на підлозі, встановлена плитка по стінах до половини.

Також, на підтвердження придбання водонагрівача акумуляційного побутового надає Інструкцію з використання (паспорт), товарний чек № 32525 від 10 грудня 2022 року на 1050 грн. на придбання клею, на придбання сантехніки для ванни та кухні надає копію видаткової накладної № 22271 від 19 жовтня 2023 року на 2021 грн.07 коп., на придбання сантехніки надає копію накладної від 27 жовтня 2022 року на 10300 грн.

На утриманні відповідача ОСОБА_2 знаходиться троє неповнолітніх дітей, в тому числі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка потребує індивідуального навчання що підтверджується, довідкою АКК № 328 від 16 жовтня 2024 року, яка видана КНП «Центр ПМД» Вижницької міської ради, результатом медичного обстеження УЗО Черевної порожнини від 08 жовтня 2024 року, результатом медичного обстеження - протокол езофагогастродуоденоскопії від 08 жовтня 2024 року, заключення: Еритематозна гастропатія, висновком лікаря гастроентеролога від 08 вересня 2024 року, довідка № 94 від 30.10.2024 року із Вижницької амбулаторії загальної практики сімейної медицини.

Судом першої інстанції порушені процесуальні права відповідачки, оскільки ухвалою суду першої інстанції від 14 лютого 2024 року задоволено клопотання судового експерта про надання дозволу на залучення спеціаліста-інженера геодезиста, однак суд для розгляду даного клопотання не відновив зупинене у справі провадження, не повідомив сторін про розгляд вказаного клопотання.

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що суд першої інстанції розглядав по суті позовну заяву в новій редакції без ухвалення процесуального рішення про прийняття її до розгляду.

Із резолютивної частини судового рішення вбачається, що право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 - припинено.

Ст. 365 ЦК України не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї).

Вбачається, що суд першої інстанції залишив у спільному користуванні господарські будівлі і споруди: 1/2 вбиральні літ. «Б» та колодязя літ. «К», відповідно земельна ділянка, на якій розміщені господарські будівлі і споруди, які залишаються у спільному користуванні та у спільній власності, повинна мати правовий статус, як земельна ділянка, яка перебуває в спільному користуванні та спільній частковій власності, при цьому суд першої інстанції припинив право спільної часткової власності, суд не залишив у спільному користуванні та у спільній власності земельну ділянку, на якій розміщені господарські будівлі і споруди, які залишаються у спільному користуванні та у спільній власності, чим завдав істотної шкоди інтересам відповідачки ОСОБА_2 і членам її сім`ї - трьом неповнолітнім дітям які знаходяться на вихованні та утриманні відповідача ОСОБА_2 .

Просила скасувати частково рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 січня 2025 року, в частині виділення ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 в натурі належної йому та ідеальної частки у зазначеному нерухомому майні згідно висновку експерта № 140 від 10 серпня 2023 року, а саме:

-у житловому будинку садибного типу: коридору 1-1 площею 10,80 кв.м.; кімнати 1-2 площею 14,50 кв.м.; санвузла 1-5 площею 5,10 кв.м.; загальною площею 30,40 кв.м.;

-у господарських будівлях і спорудах: 1/2 вбиральні літ. «Б» та колодязя літ. «К».

Загальна вартість реальної частки становить 510299,00 грн.( п`ятсот десять двісті дев`яносто дев`ять гривень 00 коп. ), та виділення ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 в натурі у власність належну йому ідеальної частки зазначеної земельної ділянки згідно 1 варіанту розподілу висновку експерта № 95 від 05 квітня 2024 року, а саме:

-земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0416 га (416 кв.м.), з наступними розмірами по периметру: 33,49 мп;12,53 мп; 34,68 мп;11,91 мгі;

-земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 0,0133 га (133 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 13,30 ми; 10,75 мп; 4,03 мп+7,89 мп; 1,43 мп;8,79 мп (позначено зеленим кольором);

- частину земельної ділянки № НОМЕР_4 площею 0,0100 га (100 кв.м.), з урахуванням площ господарських споруд (вигрібної ями, колодяз5і, туалету загальною площею 0,0004 га (4 кв.м.) з наступними розмірами по периметру: 12,81 мп; 3,50 мп; 8,79 мп; 1,42 мп; 7,78+4,03 мп; 1,45 мп; 1,42 мп; 2,47 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 4,56 мп; 0,86 мп; 1,01 мп; 4,36 мп; мп; 4,80+16,71 мп (позначено червоним кольором).

Ухвалити судове рішення, яким виділити ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 в натурі у власність належну їй 1/2 ідеальної частки у зазначеному нерухомому майні згідно висновку експерта № 140 від 10 серпня 2023 року, а саме:

-у житловому будинку садибного типу: коридору 1-1 площею 10,80 кв.м.; кімнати 1-2 площею 14,50 кв.м.; санвузла 1-5 площею 5,10 кв.м.; загальною площею 30,40 кв.м.;

-у господарських будівлях і спорудах: 1/2 вбиральні літ. «Б» та колодязя літ. «К».

Загальна вартість реальної частки становить 510299,00 грн.( п`ятсот десять двісті дев`яносто дев`ять гривень 00 коп. ).

Виділити позивачу ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 в натурі належної йому У2 ідеальної частки у зазначеному нерухомому майні згідно висновку експерта № 140 від 10.08.2023 року, а саме:

у житловому будинку садибного типу: кухні 1-4 площею 14,60 кв.м., кімнати 1-3 площею 14,30 кв.м., загальною площею 28,90 кв.м.

у господарських будівлях і спорудах: 1/2 вбиральні літ. «Б» та

колодязя літ. «К».

Загальна вартість реальної частки становить 493247,00 грн. (чотириста дев`яносто три двісті сорок сім грн.), що менше від ідеальної частки на 8526,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот двадцять шість).

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю у вартості часток, яка становить 8526,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот двадцять шість грн. 00 коп.).

ОСОБА_2 виконати наступні роботи у виділеній йому частині житлового будинку:

-демонтувати перегородки санвузла 1-5 та зменшити площу санвузла до 3,8 кв.м.;

-у коридорі 1-1 облаштувати кухню площею 5,00 кв.м., дверний проріз між кухнею 1-4 та коридором 1-1 демонтувати та проріз закласти цеглою.

ОСОБА_1 виконати наступні роботи у виділеній йому частині житлового будинку:

-демонтувати вікно в кухні 1-4 та встановити вікна з заскленими дверима.

Виділити ОСОБА_2 в натурі у власність належну їй 1/2 ідеальної частки зазначеної земельної ділянки згідно 1 варіанту розподілу висновку експерта № 95 від 05 квітня 2024 року, а саме:

-земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0416 га (416 кв.м.), з наступними розмірами по периметру: 33,49 мп; 12,53 мп; 34,68 мп; 11,91 мп;

-земельну ділянку № 3 площею 0,0133 га (133 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 13,30 мп; 10,75 мп; 4,03 мп+7,89 мп; 1,43 мп;8,79 мп (позначено зеленим кольором);

-1/2 частину земельної ділянки № 4 площею 0,0100 га (100 кв.м.), з урахуванням площ господарських споруд (вигрібної ями, колодязя, туалету загальною площею 0,0004 га (4 кв.м.) з наступними розмірами по периметру: 12,81 мп; 3,50 ми; 8,79 ми; 1,42 ми; 7,78+4,03 ми; 1,45 ми; 1,42 мп; 2,47 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 4,56 мп; 0,86 мп; 1,01 мп; 4,36 мп; мп; 4,80+16,71 мп (позначено червоним кольором).

Виділити ОСОБА_1 в натурі у власність належну йому ідеальну частку зазначеної земельної ділянки згідно 1 варіанту розподілу висновку експерта №95 від 05 квітня 2024 року, а саме:

-земельну ділянку № 1 площею 0,0549 (549 кв.м), з наступними розмірами по периметру: 47,26 мп; 13,32 мп; 33,49 мп; 4,80 мп; 1,00 мп; 4,36 мп; 1,01 мп; 0,86 мп; 4,56 мп;1,00 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 2,47 мп; 12,20 мп; 8,07 мп (позначено жовтим кольором);

- частину земельної ділянки № НОМЕР_4 площею 0,0100 га (100 кв.м.), з урахуванням площ господарських споруд (вигрібної ями, колодязя, туалету загальною площею 0,0004 га (4 кв.м) з наступними розмірами по периметру: 12,81 мп; 3,50 мп; 8,79 мп; 1,42 мп; 7,89+4,03 мп; 1,45 мп; 1,42 мп; 2,47мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 1,00 мп; 4,56 мп ; 0,86 мп ; 1,01 мп; 4,36 мп ; мп; 4,80+16,71 мп (позначено червоний колір).

Додаткове рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 30 січня 2025 року скасувати, в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в частині стягненні із відповідачки судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, та витрат за експертизу.

Стягнути із позивача судові витрати пов`язані із розглядом даної апеляції.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Байцар І.Б. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Вказав, що апелянт ввела суд в оману щодо розміру свого доходу, оскільки вона регулярно отримує аліменти від позивача у розмірі 1/3 від усіх видів його грошового забезпечення як військовослужбовця, який зараз на фронті. На даний час це дуже пристойна сума - кілька десятків тисяч гривень на місяць. А отже суд відстрочив сплату апелянтом судового збору на підставі поданої нею неправдивої інформації.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем і перебуває на фронті, тому у спільному будинковолодінні не проживає.

Апелянт разом із своєю сім`єю проживає в даному будинку та користується усіма його приміщеннями та усіма господарськими спорудами, у зв`язку з цим між сторонами виник спір.

Апелянту було запропоновано виконати поділ будинковолодіння шляхом укладення нотаріального договору, на що вона не погодилася, адже за відсутності її клієнта вона користується усім спільним майном без обмежень. Тому позивач був змушений здійснювати поділ у судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не прийняв її зустрічний позов та докази є необґрунтованими, оскільки апелянт подала зустрічний позов та докази поза межами процесуальних строків, що було предметом апеляційного розгляду.

До своєї апеляційної скарги апелянт додала ті ж докази, які намагалася подати до суду першої інстанції поза межами процесуальних строків, у зв`язку з чим суд обґрунтовано відмовив у їх приєднанні.

З викладених підстав заперечує щодо приєднання вказаних доказів до матеріалів справи на стадії апеляційного провадження.

Більше того, доводи апеляційної скарги про виконання поліпшень спільного майна та докази таких поліпшень стосуються правовідносин, які виникли в ході розгляду справи судом після проведення експертизи. Так, у даній справі було проведено судову будівельно-технічну експертизу, якою встановлено технічну можливість та надано варіанти поділу спільного майна.

При проведенні даної експертизи було зафіксовано стан будинку, його приміщень, на основі чого експертом зроблено оцінку вартості майна та висновок про порядок його поділу.

В ході розгляду даної справи судом, після проведення вказаної експертизи, без погодження з позивачем як співвласником майна, апелянт заявила, що виконала певні поліпшення окремих приміщень, тобто здійснила протиправне втручання у предмет спору. При цьому повторна експертиза не призначалася, факт виконання таких поліпшень та їх вплив на предмет спору не встановлювався.

Тому суд першої інстанції цілком правомірно розглянув справу на підставі доказів, зібраних на момент виникнення спору, та відмовив апелянту у долученні нових доказів, здобутих шляхом неправомірного втручання у об`єкт поділу в ході судового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позиція апелянта постійно змінювалася: спочатку вона заперечувала саму можливість поділу, після проведення експертизи вона погодилася на запропонований експертом варіант поділу, проте захотіла отримати іншу половину, а у апеляційній скарзі вона вважає експертизу незаконною, проте просить виділити їй майно на підставі цієї ж експертизи.

З огляду на те, що з апелянтом проживають спільні діти сторін, позивач у позові просив при поділі виділити відповідачці ту частину будинку, яка є більш пристосованою для дітей, де краще опалення і легше та дешевше зробити необхідні переобладнання для забезпечення комфортного проживання.

З даного приводу було подано окреме письмове пояснення, у якому детально обґрунтовано поділ з урахуванням інтересів дітей.

На жаль, у зв`язку з відверто ворожими стосунками між сторонами, апелянт як в суді першої інстанції, так і у своїй апеляційній скарзі маніпулює інтересами дітей. Вона посилається на виконані нею поліпшення, суть яких зводиться до встановлення елементарного сантехнічного обладнання на суму, що є меншою від розміру отримуваних нею аліментів за один місяць.

Позивач обґрунтовує варіант поділу наявністю у виділеній апелянту половині капітальних інженерних конструкцій, зокрема, димоходу, печі та каналізації з підключенням до вигрібної ями, які у його половині відсутні, належним опаленням тощо.

Звертає увагу, що суд першої інстанції ретельно вивчив питання, у яких приміщеннях зараз проживають діти і яка половина для них буде насправді кращою.

В суді першої інстанції відповідачка не змогла навести жодних доводів на підтвердження того, що запропонований нею варіант поділу більше відповідає інтересам дітей. Таких доводів вона не навела і в апеляційній скарзі.

Так, апелянт обґрунтовує свою позицію виключно поліпшеннями, суть яких зводиться до встановлення нового сантехнічного обладнання, що не є співмірним з такими капітальними інженерними спорудами, як димохід, піч для опалення і приготування їжі та каналізація з підключенням до вигрібної ями, що наявні у виділеній їй частині будинку, проте відсутні у частині, що виділена позивачу.

Придбане апелянтом сантехнічне обладнання можна без особливих зусиль переустановити у її половині.

Тому рішення суду першої інстанції в частині обраного варіанту поділу майна є законним, обґрунтованим та відповідає інтересам дітей.

Апелянт вказує на порушення, які на її думку мали місце при проведенні експертизи.

Разом з тим, вона просить суд виділити їй спільне майно на підставі висновків цієї ж експертизи, а отже вона визнає такі висновки.

Апелянт зазначає, що нова редакція позовної заяви була прийнята судом без постановлення ухвали. Разом з тим, процесуальним законом не передбачено постановлення судом ухвали про прийняття письмової заяви позивача про зміну предмету позову. Так, відповідно до частини 3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Ознайомившись з висновком експерта №95 за результатами проведеної земельно-технічної експертизи від 05 квітня 2024 року, позивач уточнив предмет позову з урахуванням результатів вказаної експертизи, шляхом подання письмової заяви - позовної заяви у новій редакції.

Тому позивач в даному випадку реалізував свої процесуальні права, суд при цьому не повинен був приймати жодної ухвали.

Апелянт вважає, що суд неправомірно припинив право спільної часткової власності на спільне майно, що на її думку не відповідає приписам ст.365 ЦК України. Разом з тим, суд не застосовував ст.365 ЦК України. Суд припинив право спільної власності у зв`язку з поділом майна на підставі ч.3 ст.372 ЦК України.

Апелянт вказує, що суд залишив у спільному користуванні окремі господарські споруди, тому повинен був залишити у спільному користуванні і земельну ділянку, на якій вони розташовані. Проте суд не залишав у спільному користуванні жодних господарських споруд, він деякі споруди поділив не в натурі, а у ідеальних частках, так само поділив у ідеальних частках і земельну ділянку, на якій розташовані ці споруди. Тому рішення суду в цій частині є законним, обґрунтованим та відповідає судовій практиці.

Резолютивна частина апеляційної скарги некоректна. Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції лише в частині майна, яке внаслідок поділу було надано у власність позивачу, при цьому залишити в силі рішення щодо виділення її частини майна.

У апеляційній скарзі просить виділити кожній стороні в натурі певне майно.

Проте виділ не є предметом позову, у даній справі розглядався позов про поділ. Зустрічний позов апелянта про виділ майна в натурі не заявлявся, тому такі вимоги апеляційної скарги не можуть бути задоволені.

Таким чином, апеляційна скарга необґрунтована і не підлягає задоволенню.

Рух справи в апеляційному суді

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 11 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 січня 2025 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна в натурі та усунення перешкод у користуванні власністю.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 13 травня 2025 року призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна в натурі та усунення перешкод у користуванні власністю: додаткову судову оціночно-будівельну та будівельно-технічну експертизу, додаткову судову земельно-технічну експертизу.

Проведення експертиз доручено експертам Спільного підприємства «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» (м.Чернівці, вул.Головна,119).

Апеляційне провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі розпорядження керівника апарату щодо повторного автоматизованого розподілу справи між суддями №05-22ц/308-р від 20 листопада 2025 року, дана цивільна справа передана головуючому-судді (суддя-доповідач) Височанській Н.К., судді: Кулянда М.І., Одинак О.О. для подальшого розгляду.

16 грудня 2025 року до Чернівецького апеляційного суду надійшов висновок експерта №116 за результатами проведення додаткової судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 10 листопада 2025 року, складений судовим експертом Юзвенко Р.В.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 17 грудня 2025 року поновлено апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна в натурі та усунення перешкод у користуванні власністю, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 січня 2025 року та на додаткове рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 30 січня 2025 року. Справу призначено до розгляду.

20 січня 2026 року до канцелярії Чернівецького апеляційного суду ОСОБА_2 подала заяву, відповідно до якої вона просить апеляційний суд прийняти її відмову від апеляційної скарги на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 січня 2025 року, та на додаткове рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 30 січня 2025 року. Наслідки відмови від апеляційної скарги відповідачу відомі та просить закрити провадження у справі.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, зокрема відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 заяву про відмову від апеляційної скарги підтримали в повному обсязі, позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не заперечували щодо задоволення вимог заяви, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про можливість прийняття відмови ОСОБА_2 від апеляційної скарги.

Частиною 3 ст.13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження (ч.4 ст.364 ЦПК України).

Згідно з п.1 ч.1, ч.2 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження, особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу.

Згідно з частиною 5 статті 364 ЦПК України у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Як роз`яснив Верховний Суд України у п. 12 постанови Пленуму від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» прийняття відмови від апеляційної скарги не пов`язується з обов`язком апеляційного суду перевіряти, чи у зв`язку з такою відмовою не порушуються права будь-яких осіб, оскільки право особи на відмову від апеляційної скарги не обмежене.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 січня 2025 року, та на додаткове рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 30 січня 2025 року відкрите, цивільна справа за вказаною апеляційною скаргою призначена до розгляду, тобто апеляційне провадження не закінчене.

З огляду на відповідність поданої заяви вимогам чинного законодавства, відсутність відомостей про те, що відмова від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження суперечить інтересам учасників справи, а також відсутність інших скарг осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, відповідно до статті 364 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне прийняти відмову ОСОБА_2 від апеляційної скарги та закрити апеляційне провадження з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.362 ЦПК України.

Наслідки відмови від апеляційної скарги, передбачені ч.5 ст.364 ЦПК України роз`яснені.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до частини третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з частиною другою статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року в справі №820/4918/16 (провадження №11-42апп19) зазначено, що: «згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Отже, наведеною нормою Закону № 3674-VI передбачено повернення судового збору в разі закриття (припинення) провадження у справі.

Однак, оскільки Велика Палата Верховного Суду закриває касаційне провадження у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від касаційної скарги, то підстав для повернення судового збору немає».

В ухвалі Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року в справі № 816/731/16 (провадження № К/9901/9639/19) вказано, що: «пункт 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає можливість повернення судового збору лише у випадку закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Наслідком закриття провадження у справі є відсутність (скасування) рішення, яким закінчено розгляд справи по суті, тоді як закриття касаційного провадження призведе до залишення оскаржуваних судових рішень в силі. Указане підтверджує різне значення понять «закриття провадження у справі» та «закриття касаційного провадження» та неможливість їх ототожнення.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у змісті ухвал від 23 травня 2023 року у справі № 330/14/20 (провадження № 61-1167ск22), від 20 травня 2024 року у справі № 202/3778/16-ц (провадження № 61-2293св23), від 10 червня 2024 року у справі № 910/10252/22, від 27 червня 2024 року у справі № 910/10694/23, від 09 липня 2025 року в справі № 369/3565/21, від 18 червня 2025 року у справі №569/19893/24.

Отже, наведеною нормою Закону України «Про судовий збір» передбачено повернення судового збору лише у разі закриття (припинення) провадження у справі, а не у випадку закриття апеляційного провадження.

Оскільки заявник не є позивачем в справі, а його відмова від апеляційної скарги не є тотожним відмови від позову на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку, то наявні підстави для стягнення з апелянта ОСОБА_2 судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 11 березня 2025 року клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору задоволено частково. Відстрочено ОСОБА_2 сплату судового збору у розмірі 15053 гривень 19 копійок за подання апеляційної скарги на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 січня 2025 року до ухвалення рішення по справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону встановлено судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до пунктів 2, 9, 10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, загальною сумою всіх вимог.

При цьому вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач у справі. Доказом вартості майна можуть бути договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна тощо.

Як вбачається з апеляційної скарги та змісту оскаржуваного рішення спір між сторонами виник з приводу поділу спільного майна подружжя в натурі та усунення перешкод у користуванні власністю.

ОСОБА_2 оскаржує рішення в частині поділу спільного майна подружжя в натурі.

Згідно висновку №116 за результатами проведення додаткової судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 10 листопада 2025 року, складеного судовим експертом СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» Юзвенко Р.В. ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться в АДРЕСА_1 станом на день проведення експертизи становить 1 036 962, 00 грн.

Позивач просив визнати право власності на вказаного майна, отож ціна позову у вказаній справі складає 518 481 грн.

Отож, при зверненні до суду з апеляційною скаргою апелянт мала сплатити судовий збір у розмірі 7777, 22 грн. (518 481 х 1% х 150%), який підлягає стягненню з апелянта на користь держави.

Керуючись ст.13, п.1 ч.1, ч.2 ст.362, ч.4,5 ст.364, ст.389 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_2 про відмову від апеляційної скарги на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 січня 2025 року, та на додаткове рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 30 січня 2025 року задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_2 від апеляційної скарги на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 січня 2025 року, та на додаткове рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 30 січня 2025 року.

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна в натурі та усунення перешкод у користуванні власністю закрити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 7777 (сім тисяч сімсот сімдесят сім) гривень 22 коп.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено судом 20 січня 2026 року.

Суддя-доповідач: Н.К. Височанська

Судді: М.І. Кулянда

О.О. Одинак