Провадження № 2/742/346/26
Єдиний унікальний № 742/4650/25
14 січня 2026 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючої - судді Короткої А.О.,
при секретарі судового засідання Бурмаці Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представниця позивача адвокатка Жовнер Оксана Миколаївна, до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
Адвокатка Жовнер О.М. звернулася до суду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача борг за договором позики у розмірі 170829,60 грн, а також судові витрати по справі.
Позов мотивований тим, що 25.06.2023 ОСОБА_1 надав у борг ОСОБА_2 кошти у розмірі 700,00 доларів США строком на 1 місяць, зі сплатою 10% місячних, у разі несвоєчасного повернення коштів відсоток подвоюється щомісячно, про що була складена боргова розписка.
У зазначений у розписці строк, відповідачка борг не повернула, просила відтермінувати повернення коштів, проте згодом почала ухилятися від спілкування з позивачем, що свідчить про небажання повертати заборгованість.
Позивач та його представниця у судове засідання не з`явилися, проте остання подала письмову заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, просить слухати справу у відсутності сторони позивача. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка у судове засідання також не з`явилася, хоча про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, відзив на позовну заяву та докази, які б підтверджували заперечення проти позову засобами поштового зв`язку чи то електронного зв`язку, суду не надала.
У зв`язку з цим суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
За положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
З розписки від 25.06.2023 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позичила у ОСОБА_1 700,00 доларів США терміном на 1 місяць під 10 % місячних. Зобов`язалася розрахуватися з основною сумою боргу та відсотками до 25.07.2023 (а.п.13,43).
Копіями скріншотів підтверджується те, що ОСОБА_2 отримала в борг зазначені кошти та вчасно їх не повернула (а.п.17-32).
Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Згідно зі ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч.1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи вищезазначені положення закону та у випадку невстановлення договором розміру процентів після спливу визначеного у договорі строку їх повернення, слід дійти висновку про визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України. Станом на дату подання позову встановлено розмір облікової ставки на рівні 16% річних з 27 жовтня затверджено рішенням Правління НБУ від 26 жовтня 2023 року № 382-рш "Про розмір облікової ставки".
На території України єдиним законним платіжним засобом є гривня як національна валюта. Курс долара на дату позову за ставками НБУ становить 41,3631 грн за 1 американський доллар (а.п.5-7).
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом ст.524, 533-535, 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1ст.81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1ст.89 ЦПК України).
При цьому, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1ст.82 ЦПК України).
Встановивши наявність складеної ОСОБА_2 розписки про отримання коштів від ОСОБА_1 , та факт неповернення зазначених коштів, зважаючи на те, що відповідачка не подала своїх заперечень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача грошових коштів в розмірі 170829,60 гривень.
Вказана сума встановлена судом і ніким не оспорюється.
Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Частина 1 ст.23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.2 ст.23 ЦК України).
Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
У відповідності до положень ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Однак сам по собі факт порушення зобов`язання не тягне за собою завдання моральної шкоди. Спричинення моральної шкоди підлягає доведенню. Також доведенню підлягає неправомірність поведінки, яка, на думку позивача, завдала йому шкоди, а також наявність причинного зв`язку між такою поведінкою та шкодою і вина заподіювача шкоди.
Оскільки у судовому засіданні належними та допустимими доказами не було доведено факт спричинення ОСОБА_2 моральної шкоди ОСОБА_1 , то у частині її стягнення слід відмовити.
Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, що оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, сплачений при подачі позову в розмірі 1366,64 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 23, 202, 524, 526, 533-535, 1047, 1048, 1049, 1167 ЦК України, ст. 12, 13, 76, 81, 82, 89, 141, 247, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), представниця позивача адвокатка Жовнер Оксана Миколаївна (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ), до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , борг за договором позики у розмірі 170829 (сто сімдесят тисяч вісімсот двадцять дев`ять) гривень 60 копійок.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 1366,64 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень, а всього 6366 (шість тисяч триста шістдесят шість) гривень 64 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного заочного рішення.
Повне заочне рішення складено 19.01.2026.
Позивач, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Анна КОРОТКА