УХВАЛА

16 січня 2026 року

м. Київ

справа № 522/2212/22

провадження № 61-15894св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

розглянув заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , про зупинення виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації за частку у майні,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, в якому просила стягнути зі ОСОБА_3 на її користь грошові кошти в розмірі 1 598 447,50 грн у зв`язку з залишенням у власності ОСОБА_3 транспортного засобу Lexus LS460L, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У липні 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив, з врахуванням заяви про зменшенні розміру позовних вимог: визнати квартиру АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності сторін; в порядку поділу спільного сумісного майна між подружжям квартиру АДРЕСА_1 , залишити у власності ОСОБА_1 зі стягненням з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації за її частку у спільному майні; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в сумі 2 527 852,00 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено повністю. Залишено у власності ОСОБА_3 транспортний засіб автомобіль Lexus LS460L, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 зі стягненням з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за частку в спільному майні. Визнана квартира АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності сторін. В порядку поділу спільного сумісного майна між подружжям квартира АДРЕСА_1 - залишена у власності ОСОБА_1 зі стягненням з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошової компенсації за частку у спільному майні. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 059 373,85 грн - різницю компенсації вартості 1/2 частини спільного майна. У задоволенні решти вимог відмовлено.

У грудні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення частково та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, надано сторонам строк для подання відзивів на касаційну скаргу.

У грудні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до суду з заявою про зупинення виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, посилаючись на ймовірність утруднення та/або неможливість повороту виконання оскаржуваного судового рішення у разі його скасування, що призведе до грубого порушення прав ОСОБА_1 .

Зазначає, що 16 грудня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинаєвим А. О. відкрито виконавче провадження на підставі оскаржуваного рішення Приморського районного суду м. Одесиу справі № 522/212/22. Вважає, що стягнення суми за цим рішенням можливе лише шляхом звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , яка за рішенням судів залишається у власності ОСОБА_1 , що буде суперечити суті цих рішень

У січні 2026 року матеріали справи № 522/2212/22 надійшли до Верховного Суду.

У частині восьмій статті 394 ЦПК України передбачено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Відповідно до частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Касаційний суд виходить з того, що мотивами зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, зокрема, можуть бути відкриття виконавчого

провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.

Отже, метою про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

Зважаючи на завдання та основні засади цивільного судочинства, які визначені частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі.

Верховний Суд звертає увагу, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , про зупинення виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року до закінчення касаційного провадження, колегія суддів вважає, що ці доводи є необґрунтованими. Заявницею не доведено утруднення чи неможливості повороту виконання судового рішення у випадку його скасування.

Керуючись статтею 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , про зупинення виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації за частку у майні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков
Р. А. Лідовець
Д. Д. Луспеник