ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/490/25
У Х В А Л А

15 січня 2026 року селище Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: судді Говорухи В.О., за участі секретаря судового засідання Неймак М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю

В С Т А Н О В И В:

04.04.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Лисак О.О. із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, в якій позивачка та її представник просять суд визнати приватною власністю житловий будинок, об`єкт незавершеного будівництва АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці, площею 0,1671 га, кадастровий номер: :02:003:0230, що розташований на АДРЕСА_2 .

З урахуванням положень ч.3 ст. 14 ЦПК України справа передана для розгляду головуючому судді Говорусі В.О.

Ухвалою судді від 17.04.2025 відкрито провадження у справі та визначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27.05.2025 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12.08.2025 витребувано за клопотанням адвоката Лисак Олени Олександрівни у приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Кір`як Катерини Анатоліївни докази. Витребувана інформація надійшла до суду 01.09.2025.

Відповідь приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Кір`як Катерини Анатоліївни надійшла до суду 01.09.2025.

23.09.2025 ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області за клопотанням адвоката Лисак Олени Олександрівни витребувано у Філії Дніпропетровського обласного Управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» докази.

Відповідь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» надійшла до суду 15.10.2025.

Судове засідання призначено на 16.10.2025 на 10:00 год.

Позивач ОСОБА_1 і представник позивача адвокат Лисак О.О. будучи повідомленими про час місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

16.10.2025 від представника позивача до суду надійшло клопотання в якому остання просить суд відкласти розгляд справи і зазначає про те, що у зв`язку зі зростанням обстрілів з боку РФ та ударами по енергооб`єктах, в Дніпропетровській області введено екстрені відключення електропостачання. Також у зв`язку з необхідністю отримання інформації від банківської установи щодо наявності та стану банківських рахунків позивачки ОСОБА_1 вона просить оголосити перерву в розгляді справи та перенести судове засідання на іншу дату. Зазначені відомості мають істотне значення для правильного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, а також для забезпечення дотримання принципів змагальності та рівності сторін у процесі.

У зв`язку з неявкою позивача та його представника судове засідання відкладено на 11.11.2025 на 9-00. Про дату і час судового засідання повідомлено сторони.

11.11.2025 від представника позивача адвоката Лисак О.О. до суду повторно надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з обґрунтуванням аналогічним до обґрунтування, викладеного в клопотанні від 16.10.2025.

Судове засідання повторно відкладено на 27.11.2025 на 11-05, про що повідомлено сторони і представника позивача.

Повторно 27.11.2015 від представника позивача адвоката Лисак О.О. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з обґрунтуванням, зміст якого відповідає клопотанням від 16.10.2025 і 11.11.2025.

Судове засідання повторно відкладено на 16.12.2025 на 11-30, про що повідомлено сторони і представника позивача.

Повторно 16.12.2015 від представника позивача адвоката Лисак О.О. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з обґрунтуванням, зміст якого відповідає клопотанням від 16.10.2025, 11.11.2025 та 27.11.2025.

Судове засідання повторно відкладено на 15.01.2026 на 14-00, про що повідомлено сторони і представника позивача.

15.01.2026 позивач і її представник будучи належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується довідками про доставку SMS, повідомлення в додатку «Viber» і про доставку електронного документу, в судове засідання не з`явилися і жодних клопотань до суду не подавали.

Окремо, суд зазначає, що заявляючи клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю отримання інформації від банківської установи щодо наявності та стану банківських рахунків позивачки ОСОБА_1 , відомостей про направлення таких звернень до банківських установ, представником позивача суду не надано.

Відповідно до правил вручення судових повісток, визначених ч. 5, пунктами 1 і 2 ч. 8 статті 128 і ч. 5 ст. 130 ЦПК України, позивач та його представник вважаються належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання.

Окремо слід зазначити, що з метою створення належних умов для участі представника позивача в судовому засіданні, за клопотанням адвоката Лисак О.О. судом постановлено проводити судові засідання за її участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. (а.с. 59).

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Частиною 3 статті 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За правилами ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права (ч. 5 ст. 223, п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України) свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Беручи до уваги, що дана справа перебуває в судовому провадженні тривалий проміжок часу, позивач і представник позивача повторно в судове засідання не прибули та жодних клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надавали, керуючись принципом диспозитивності, у зв`язку із повторною неявкою в судові засідання представника позивача, без поважних причин, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 , слід залишити без розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 2, 62, 131, 223, 257, 258, 260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення особі відповідної ухвали суду.

Суддя В.О. Говоруха