Справа№715/3595/25
Провадження № 2/938/101/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2026 року селище Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область
Верховинський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Бучинського А.Б.,
з участю секретаря судового засідання Ласкурійчук С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансва Компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Згідно умов Кредитного договору, Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував Відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 5175,00грн 26.06.2024 на банківську карту НОМЕР_1 Відповідача.
Всупереч умовам Кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «МАКС КРЕДИТ», ні на рахунки попереднього кредитора, що стало підставою для звернення позивачем до суду із даним позовом. Просить, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Також, просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.
Ухвалою судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 20.10.2025 позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд до Верховинського районного суду Івано-Франківської області.
Ухвалою судді Верховинського районного суду від ОСОБА_2 від 05.11.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, витребувано у АТ КБ «Приват Банк» додаткові докази в справі.
На виконання вимог ухвали судді від 05.11.2025, АТ КБ «Приват Банк» 10.12.2025 надано витребувані судом докази в справі.
Позивач явку представника в судове засідання 19.01.2026 не забезпечив, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. В прохальній частині позовної заяви просить проводити розгляд справи без участі представника. Не заперечив проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення поштових відправлень, згідно яких судові повістка нею отримано 22.11.2025 та 16.12.2025. Відзив на позов у строк встановлений судом, відповідач не подала.
Ухвалою суду від 19.01.2026 постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд ухвалює судове рішення про наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 26.06.2024 ознайомилася із основними умовами кредитування у ТОВ "Макс Кредит", про що свідчить Паспорт споживчого кредиту продукту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), а також Правилами надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ "Макс Кредит" (Нова редакція), у яких визначено порядок і умови надання кредитодавцем грошових коштів у кредит у випадку подання фізичною особою заявки на сайті кредитодавця або через мобільний додаток кредитодавця, або через програмне забезпечення партнерів кредитодавця.
Після ознайомлення із основними умовами кредитування, 26.06.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ "Макс Кредит" було укладено в електронній формі договір кредитної лінії №00-9833140 (а.с.21-25).
За умовами вказаного вище договору кредитної лінії сторони серед іншого погодили, що кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у формі кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.1)
Сума ліміту кредитної лінії (Сума кредиту) складає: 4500.00 гривень. Тип Кредиту - кредитна лінія (безвідклична). Цільове призначення Кредиту (мета отримання Кредиту): на споживчі потреби (п.1.2. Договору).
Строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Суму Кредиту Кредитодавцю в останній день Строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) «21» червня 2025р. згідно умов пункту 3.5 цього Договору (п.1.3. Договору).
Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в Періодичну дату оплати процентів, а саме: на «11» липня 2024р., та на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом Строку дії кредитної лінії (Строку кредитування). Дата повернення кредиту, Періодичні дата оплати процентів та дата сплати Комісії зазначаються в Графіку платежів, який міститься в Додатку 1 до цього Договору та є його невід`ємною частиною (п.1.4. Договору).
Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка складає 1,45% (один цілих 45 сотих) від Суми кредиту за кожний день користування Кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли Позичальник має право на використання Зниженої процентної ставки). Знижена процентна ставка становить 1 % від Суми кредиту за кожен день користування Кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.4. цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 25 днів користування Кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом (дати видачі кредиту). (п.1.5. Договору).
Кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 15,00% від Суми кредиту, що складає: 675,00 грн., яку Позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.5. цього Договору (п.1.6 Договору).
Денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні Стандартної процентної ставки з урахуванням Комісії (у разі її наявності) дорівнює 1.5%. Денна процентна ставка за цим Договором у разі використання Позичальником права на Знижену процентну ставку з урахуванням Комісії (у разі її наявності) дорівнює 1.5% (п.1.7 Договору).
Цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України "Про електрону комерцію" (п.2.2).
Кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі Кредиту: "26"червня 2024 р. Сума Кредиту перераховується Кредитодавцем в сумі 4500.00 грн. на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 (п.2.8 Договору).
Кредитодавець не стягує комісію за перерахування платежів, які сплачуються позичальником при погашенні заборгованості/сплаті платежів, при цьому тока комісія може стягуватися банками та/або платіжними установами, за допомогою яких здійснюється погашення (п.2.9).
Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на щоденній основі, починаючи з дати перерахування коштів у розмірі суми кредиту з поточного рахунку кредитодавця до дня фактичного повного повернення кредиту протягом строку дії кредитної лінії (п.3.1).
Нарахування комісії здійснюється одноразово в момент укладання договору (п.3.2).
Розрахунок процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". До періоду розрахунку процентів включається день надання та не включається день повернення кредиту (крім випадку, фактичною повернення кредиту в дату, яка не відповідає дню повернення кредиту) (п.3.3).
Проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненні суми кредиту за кожен день користування кредитом та оплачуються згідно умов пункту 1.4 цього договору (п.3.4).
Позичальник зобов`язаний здійснити оплату Комісії та повернути Суму кредиту в останній день строку кредитування, яка є датою остаточного повернення Кредиту, а саме: «21» червня 2025р. (п.3.5 Договору).
Строк дії цього договору становить 360 календарних днів. Місцем укладення цього договору є місцезнаходження товариства (п.7.2)
На підставі відповідного договору ТОВ "Макс Кредит" 26.06.2024 перерахувало через платіжний сервіс «Platon» на користь ОСОБА_1 на картку НОМЕР_1 кредитні кошти в сумі 4500,00 грн, про що свідчать відомості ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» з підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів та Додаток до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ "Макс Кредит" від 06.02.2025, а також інформація надана АТ КБ «Приват Банк» від 10.12.2025 та виписка по договору б/н за період з 26.06.2024 по 01.07.2024 (а.с.14-17, 73).
Таким чином, з наведеного вбачається, що первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.
Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач виходив з того, що в ході факторингового ланцюгу право вимоги до відповідача перейшло до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ейс».
Так, судом встановлено, що 20.01.2025 між ТОВ "Макс Кредит" та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» був укладений договір факторингу №20012025-МК/Ейс (а.с.44-46).
Пунктом 2.1 договору факторингу визначено, що в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно з реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.
Відповідно до п.2.2 договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру божників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги відповідно до реєстру боржників та є невід`ємною частиною цього договору.
Пунктом 11.1 договору факторингу встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, та діє до 31.12.2026, але у будь-якому випадку до повного виконання відповідних зобов`язань сторонами.
Згідно з п.12.1 договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, та діє до повного виконання відповідних зобов`язань сторонами.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема із договорів.
Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з приписами статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не установлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.
Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля його сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, у якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до норм статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначає Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII (далі Закону № 675-VIII).
Статтею 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується у порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Цією статтею зазначеного Закону установлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ (частина сьома, дванадцята статті 11 Закону № 675-VIII).
Норми статті 11 Закону № 675-VIII відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Частинами 1 та 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч.1 ст.513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Частина 1 статті 514 ЦК України зазначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу ч.1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Враховуючи наведене, суд вважає, що представлений стороною позивача Договір факторингу та Реєстр права вимоги є належними та допустимими доказами, які у встановленому законом порядку підтверджують перехід до позивача пред`явлення права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9833140 від 26.06.2024, оскільки укладаючи договір факторингу сторони узгодила всі істотні умови для такого виду договорів відповідно до чинного законодавства та дійшли згоди щодо укладання договору на зазначених у них умовах, а тому з власної ініціативи визначили для себе правила подальшої поведінки. Належних та допустимих доказів того, що сторонами договору факторингу в момент їх підписання не додержано вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України, матеріали справи не містять.
Оскільки судом встановлено, що позичальником ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконано, грошові кошти на умовах визначених кредитним договором не повернуто, внаслідок чого утворилася заборгованість, суд доходить висновку про те, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків. Отже, враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором №00-9833140 від 26.06.2024.
Однак при визначенні розміру заборгованості за кредитним договором, судом встановлено, що позивачем включено до заборогованості по тілу кредиту, комісію за надання кредиту в розмірі 675,00грн. При цьому, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів за договором кредитної лінії №00-9833140 від 26.06.2024 в розмірі 4500,00 гривень.
Згідно п.1.6 Договору кредитної лінії №00-9833140 від 26.06.2024, кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 15,00% від Суми кредиту, що складає: 675,00 грн., яку Позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.5. цього Договору.
Однак, суд зазначає, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту -це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019 року в справі № 524/5152/15.
Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Оскільки положення договору кредитної лінії №00-9833140 від 26.06.2024 щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 675,00 гривень суперечать положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, відтак, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованості за комісією за надання кредиту в сумі 675,00 гривень, яка за своєю правової природою не є тілом кредиту та безпідставно включена позивачем до суми заборгованості за тілом кредиту.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2330,71 гривень.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 7000,00 грн, суд зазначає наступне.
Згідно з ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п.1,2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу, яка полягала у складання позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до боржника, яким є ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9833140 від 26.06.2024 - 5000 грн (2 год), вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника - 1000 грн (2 год), підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №00-9833140 від 26.06.2024 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 - 500 грн (1 год.), підготовка клопотання про отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №00-9833140 від 26.06.2024 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 - 500 грн (1 год.), та така становить 7000 грн, на виконання якої, адвокатом Адвокатським Бюро «Соломко та партнери» було витрачено 6 год часу.
Дійсно як вбачається з представлених позивачем доказів, фактичний розмір понесених ним витрат на правничу допомогу адвоката становить 7000,00грн. В той же час оцінивши надані адвокатом послуги та витрачений ним час на складання процесуальних документів, а саме позовної заяви, клопотання про витребування доказів, зважаючи зокрема на складність справи, ціну позову, суд приходить до висновку, що визначений стороною та його адвокатом розмір витрат на правову допомогу є завищеним щодо іншої сторони спору і з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати пов`язані з наданням правничої допомоги в розмірі 3000 гривень 00 копійок.
Керуючись статями 10-13, 49, 76-81, 141, 142, 247, 258, 259, 263-265, 268, 279, 282, 354, 355 ЦПК України, суд,
позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.
Вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2330 гривень 71 копійка (дві тисячі триста тридцять гривень сімдесят одна копійка) та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 гривень 00 копійок (три тисячі гривень нуль копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», юридична адреса: м. Київ, вул. Алматинська, буд.8, офіс 310а, ,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя: Андрій БУЧИНСЬКИЙ