УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2026 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харків Кіндер В.А., за участі секретаря судового засідання Сергієнко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Романа В.В., заінтересовані особи: Київська об`єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (стягувач), ОСОБА_1 (боржник), ОСОБА_2 (співвласник майна), про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року головний державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Роман В.В. звернувся до суду з поданням про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Свої вимоги виконавець мотивував тим, що у нього на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист № 820/2859/16, виданий 07 грудня 2017 року Харківським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у сумі 2955253,00 грн.

Станом на теперішній час боржником рішення суду в добровільному порядку не виконано. Державним виконавцем вживаються заходи примусового виконання рішення згідно Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим він і звернувся до суду з даним поданням.

У судовому засіданні 12 січня 2026 року державний виконавець Роман В.В. підтримав подане до суду подання з підстав, викладених у ньому.

У судовому засіданні 05 грудня 2025 року заінтересована особа ОСОБА_2 (співвласник майна) заперечила щодо задоволення подання. 12 січня 2026 року заявила клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 953/14186/25.

Вивчивши матеріали подання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, заслухавши учасників провадження, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 820/2859/16 залишено без змін постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2017 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року у справі № 820/2859/16 задоволений адміністративний позов Київської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_1 та стягнено з останнього податковий борг у сумі 2955253,00 (два мільйони дев`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч двісті п`ятдесят три) гривень.

На примусовому виконанні головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Романа В.В. перебуває виконавче провадження № 99752, відкрите за виконавчим листом № 820/2859/16, який виданий 07 грудня 2017 року Харківським окружним адміністративним судом.

Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем 12 січня 2018 року. Відповідно до постанови від 08 серпня 2018 року оголошено в розшук майно боржника, зокрема: автомобіль Mitsubishi Pajero sport, державний номерний знак НОМЕР_1 , а також Mersedes benz E-200, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Постановою про арешт коштів боржника від 04 жовтня 2023 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника в межах суми звернення стягнення з урахування виконавчого збору/ основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 3198517,00 грн.

Відповідно до постанови про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій від 20 жовтня 2023 року визначено для боржника ОСОБА_1 поточний рахунок НОМЕР_3 , відкритий у АТ КБ Приватбанк.

Згідно із відомостями свідоцтва про право власності на житло реєстраційний номер НОМЕР_4 , виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду 02 лютого 1998 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16 січня 2026 року відкрито провадження у справі № 953/14186/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. Вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просить, зокрема: визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у порядку поділу спільного майна подружжя; припинити право власності на частку у спільному майні подружжя ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця (ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця (стаття 443 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11(провадження № 14-31цс21) вказано, що:

«Велика Палата Верховного Суду знов звертає увагу, що необхідно розмежовувати випадки, коли щодо вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, існує спір про право, і коли такого спору немає.

За наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, його вирішення судом не є вирішенням процесуального питання, а є вирішенням матеріального спору. Такий спір може виникати, зокрема, тоді, коли відповідно до частини першої статті 368 ЦК України майно належить двом або більше особам на праві спільної власності без визначення часток кожного з них у праві власності (право спільної сумісної власності).

Cтаття 443 ЦПК України підлягає застосуванню виключно за відсутності спору про право. Виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким позовом в порядку позовного провадження.

В разі, якщо наявний спір щодо визначення частки боржника у спільному майні, звернення виконавця до суду завжди за своєю суттю має характер позовної заяви (незалежно від її назви), оскільки вона звернена до суду з метою вирішення матеріального спору. При цьому позовна заява має подаватися в порядку позовного провадження, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. В останньому випадку суд має або закрити провадження (якщо порушені правила про юрисдикцію спору - див. пункт 73 цієї постанови), або залишити заяву (подання) без розгляду (якщо правила про юрисдикцію спору не порушені - див. пункти 74 - 75 цієї постанови)».

Суд зауважує, за загальним правилом, усі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у адміністративних справах вирішуються відповідно до вимог Розділу ІV КАС України «Процесуальні питання, пов`язанні з виконанням судових рішень в адміністративних справах».

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 545/3611/17-ц чинне процесуальне законодавство містить певні особливості, за яких уможливлюється вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, ухвалених у господарських та адміністративних справах саме у порядку цивільного судочинства.

Така логіка законодавця пов`язана з тим, що вказані виконавчі дії виходять за межу публічно-правових правовідносин чи господарських правовідносин, і стосуються виключно цивільних прав фізичних чи юридичних осіб.

Згідно із частиною 1 статті 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Стаття 443 ЦПК України розміщена у розділі VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)». Тобто за правилами ЦПК України розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням рішень інших органів чи судів інших юрисдикцій, якщо спеціальним законом не врегульовано певної процедури здійснення окремих виконавчих дій, зокрема, визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Кодекс адміністративного судочинства України, не містить норм, які б регулювали можливість звернення органів державної виконавчої служби до суду з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, суд вважає, що у цій справі головний державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Роман В.В. правильно звернувся до Київського районного суду м. Харкова із поданням про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, за місцем знаходження квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що виконавець звернувся до суду для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким боржник володіє спільно з його дружиною ОСОБА_2 на праві спільної сумісної. Частка боржника у спільному майні не визначена. У провадженні Київського районного суду знаходиться справа №953/14186/25 про поділ спільного майна подружжя.

Отже, у даній справі наявний спір про право. Такий спір вирішується в позовному провадженні, а не в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

Відтак, суд вважає, що подання державного виконавця слід залишити без розгляду. Зважаючи на те, що наявні підстави для залишення справи без розгляду, суд вважає, що в задоволенні клопотання про зупинення провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 260, 443 ЦПК України, ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Романа В.В., заінтересовані особи: Київська об`єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (стягувач), ОСОБА_1 (боржник), ОСОБА_2 (співвласник майна), про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами - залишити без розгляду.

У задоволені клопотання про зупинення провадження у справі № 953/11163/25 до розгляду справи № 953/14186/25 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 20 січня 2026 року.

Суддя Кіндер В.А.