14.01.2026 Єдиний унікальний номер 205/342/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Мовчан Д.В. розглянувши заяву представника позивача Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради про забезпечення позову за позовною заявою Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Новокодацького районного суду міста Дніпра знаходиться цивільна справа за позовом Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки.

Представник позивача звернувся до суду із клопотанням про забезпечення позову, в якому просить суд забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_1 та будь яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь які, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо нерухомого майна будівлі і споруди:літ. П-1, Т-1, Є-1, Ж-1, С-1, У-1,Ф-1,Ф1, Х-1,А-2,К-1, загальною площею 310,9 кв.м., розташованого по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерудного майна 6795842), у тому числі шляхом укладання договорів купівлі продажу, дарування, міни, про задоволення вимог іпотеко держателя, поділу об`єкта тощо.

Судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову заявником сплачено у розмір та порядку, що визначені Законом України «Про судовий збір».

Дослідивши матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовними вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що представник Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки.

Таким чином, відповідно до заявлених позовних вимог, між сторонами існує спір, предметом якого є стягнення до місцевого бюджету міської ради значеної суми коштів у розмірі 5 596 195 грн. 67 коп., від спати яких відповідач упродовж тривалого часу безпідставно ухиляється.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, робити висновки про обґрунтованість чи необґрунтованість позовних вимог, а лише надає суду повноваження запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Суддя, вивчивши матеріали справи, враховуючи докази, що надані представником позивача на підтвердження своїх вимог, вважає, що у даному випадку дійсно виник спір між сторонами, адже майно належить територіальній громаді міста, та, за твердженням позивача, у порушення вимог чинного законодавства було передано у власність фізичній особі.

Стороною позивача також належним чином обґрунтована наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у майбутньому. Оскільки сторона відповідача, за твердженнями наведеними у заяві про забезпечення позову, може вчинити дії щодо відчуження такого нерухомого майна на користь третіх осіб, або вчинити дії щодо завдання зміни предмету спору.

Враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; суд приходить до висновку, що необхідно вжити заходи забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, у тому числі, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Беручи до уваги, що забезпечення позову є заходами охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реалізацію виконання можливого позитивно прийнятого рішення, суд вважає, що в даному випадку забезпечення позову може полягати у забороні ОСОБА_1 та будь яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь які, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо нерухомого майна будівлі і споруди:літ. П-1, Т-1, Є-1, Ж-1, С-1, У-1,Ф-1,Ф1, Х-1,А-2,К-1, загальною площею 310,9 кв.м., розташованого по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерудного майна 6795842), у тому числі шляхом укладання договорів купівлі продажу, дарування, міни, про задоволення вимог іпотеко держателя, поділу об`єкта тощо.

На думку суду вжиття таких заходів забезпечення позову обумовить збереження такого майна, яке є предметом спору по даній цивільній справі, та унеможливить його відчуження на користь третіх осіб, а також вчинити дії щодо завдання зміни предмету спору.

Окрім цього, такі вжиті судом заходи забезпечення позову є заходами тимчасового характеру, узгоджуються з предметом та підставами позову, не порушують права будь-яких осіб на володіння та користування спірним майном, а лише встановлюють заборону на його розпорядження на користь третіх осіб на час розгляду даної справи судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву представника позивача Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради про забезпечення позову за позовною заявою Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки,- задовольнити.

2. Заборонити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) та будь яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь які, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо нерухомого майна будівлі і споруди:літ. П-1, Т-1, Є-1, Ж-1, С-1, У-1,Ф-1,Ф1, Х-1,А-2,К-1, загальною площею 310,9 кв.м., розташованого по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерудного майна 6795842), у тому числі шляхом укладання договорів купівлі продажу, дарування, міни, про задоволення вимог іпотеко держателя, поділу об`єкта тощо.

3. Копію ухвали після її постановлення надіслати всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Ухвала також може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя: Д.В. Мовчан