ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3200/25
Провадження № 4-с/362/5/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.01.2026 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справуза скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа, рішення якої оскаржується: Державний виконавець Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Бойко Тетяна Олександрівна, боржник: ОСОБА_2 на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в:

До суду від ОСОБА_1 надійшла скарга, в якій вона просить суд визнати поважними причини пропуску та поновити строк звернення до суду. Визнати дії державного виконавця Васильківського міськрайонного ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Бойко Т.О. щодо винесення постанови від 18.10.2024 року про закінчення виконавчого провадження № 58648035, неправомірними. Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Васильківського міськрайонного ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Бойко Т.О. від 18.10.2024 року про закінчення виконавчого провадження № 58648035.

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що Васильківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист №2/363/31/16 від 24.10.2018 року на виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 17.04.2018 року, яким зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 площею по 2,0000 га кожна, для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номери відповідно: №:06:012:0007, №:06:012:0005, №:06:012:0004, №:06:012:0020, розташованими на території Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області, привівши їх у первинний, придатний для використання за цільовим призначенням, стан. Зобов`язано ОСОБА_2 за власний рахунок знести нежитлову будівлю, паркан, захисний земляний вал, опори ліній електропередач та трансформаторну підстанцію.

18.03.2019 року державним виконавцем Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області Бойко Т. відкрито виконавче провадження №58648035. На виконання рішення державний виконавець винесла постанови від 02.07.2019 року, 05.01.2024 про накладення штрафу у розмірах 1700,00 грн. та 3400,00 грн. Боржник здійснила оплату штрафів, проте рішення суду впродовж 7 років не виконує. У лютому 2025 року стягувачу стало відомо, що боржник вільно виїжджає за кордон, жодні виконавчі дії для виконання рішення суду не виконуються. У квітні 2025 року стягувач отримала постанову державного виконавця №58648035 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII, в якій зазначено, що рішення суду не виконано, вконавчий лист повернуто без виконання.

З вказаною постановою стягувач не погоджується, вважає її незаконною та протиправною. Зазначає, що за 7 років з моменту відкриття виконавчого провадження, жодних заходів примусового виконання рішення суду державним виконавцем не вчинено. Накладення штрафів і звернення до правоохоронних органів з поданням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності, є лише заходами з метою притягнення боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа відповідальності, проте не є підставою для висновку, що державним виконавцем вжито усіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання. Постанова про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно та за відсутності доказів, які б підтверджували б факт реального виконання рішення суду чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. За наслідками прийняття оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження, рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.05.2025 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Васильківського міськрайонного ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) - Бойко Т.О. щодо винесення постанови від 18.10.2024 року про закінчення виконавчого провадження №58648035, залишено без розгляду (а.с. 24-26).

Постановою Київського апеляційного суду м. Київ, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.69-71).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08.10.2025 року ОСОБА_1 поновлено строк на оскарження постанови державного виконавця Васильківського міськрайонного ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Бойко Т.О. від 18.10.2024 року про закінчення виконавчого провадження № 58648035. Відкрито провадження по справі за скаргою ОСОБА_1 . Зобов`язано Васильківський ВДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надати до суду належним чином завірену копію виконавчого провадження № 58648035 (а.с. 78).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, повідомлялася належним чином, подала заяву про розгляд скарги без її участі, вимоги скарги підтримує та просить задовольнити (а.с. 91,114).

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду скарги судом повідомлялася належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила (а.с. 84, 85).

Державний виконавець Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Т.М. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду скарги судом повідомлялася належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила (а.с. 88, 113).

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Статтею 447-1 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч.1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, дослідивши матеріали скарги, копію виконавчого провадження ВП № 58647586, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що Васильківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист у справі №362/5092/14-ц (2/362/31/16) про зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 площею по 2,0000 га кожна, для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номери відповідно: №:06:012:0007, №:06:012:0005, №:06:012:0004, №:06:012:0020, розташованими на території Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області, привівши їх у первинний, придатний для використання за цільовим призначенням стан. Зобов`язано ОСОБА_2 за власний рахунок знести нежитлову будівлю, паркан, захисний земляний вал, опори ліній електропередач та трансформаторну підстанцію. Рішення набрало законної сили 17.04.2018 року (а.с. 94-95).

18.03.2019 року державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Бойко Т.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58647586 про примусове виконання виконачого листа №2/362/31/16, виданого 24.10.2018 року Васильківським міськрайонним судом Київської області. Божником у вказаному виконавчому провадженні є ОСОБА_5 (а.с. 97).

06.05.2029 року, 17.07.2019 року, 03.05.2023 року державним виконавцем складено акт про невиконання ОСОБА_5 рішення суду про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками (а.с. 100, 101,103).

02.07.2019 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_5 в розмірі 1 700,00 грн. за невиконання рішення суду (а.с. 98).

05.01.2024 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_5 в розмірі 3 400,00 грн. за невиконання рішення суду (а.с. 99).

18.10.2024 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Встановлено, що рішення суду боржником не виконано (а.с. 109).

Згідно вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закон України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (ч. 3 ст. 18 Закон України «Про виконавче провадження»). Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закон України «Про виконавче провадження»).

В силу п. 10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України 4213-ІХ виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Верховний Суд у постанові по справі №554/10283/18 від 25.11.2020 року зазначає, що невиконання боржником рішення після накладення на нього штрафу не може свідчити про вжиття заходів примусового виконання рішення й не свідчить про неможливість його виконання.

Верховний Суд у постанові у справі №826/14580/16 від 18.06.2019 року зазначив, що накладення на боржника повторного штрафу і звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

За цією позицією, накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які підтверджували би факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не може свідчити про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

Судом встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження, яке перебувало у державного виконавця на виконанні з 18.03.2029 року по 18.10.2024 року, складено акти про невиконання рішення суду, винесено постанови про накладення штрафу.

Постановою Верховного Суду у справі №552/3995/17 від 04.12.2019 року зроблено висновок, що завданням виконавчого провадження є, зокрема, примусове виконання рішень суду у разі невиконання їх у добровільному порядку, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що під час примусового виконання судового рішення, що набрало законної сили і є обов`язковим до виконання на всій території України, державний виконавець зобов`язаний вжити усіх заходів примусового характеру, у тому числі застосувати засоби впливу на боржника. Такі повноваження надані йому саме з метою забезпечення безумовного виконання судового рішення, а застосування заходів відповідальності за невиконання вимог державного виконавця, не звільняє боржника від виконання основного зобов`язання - виконати вимоги виконавчого документа.

Вирішуючи питання про законність дій державного виконавця, суд враховує, що Законом України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усіх передбачених законом заходів умежах встановлених повноважень.

Крім того, суд звертає увагу, що за наслідками прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось не виконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ,- з заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; накладати арешт на майно боржника; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника; одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Разом із цим, матеріалами справи не підтверджено виконання державним виконавцем вказаних приписів чинного законодавства.

Суд знаходить безпідставними висновки державного виконавця, що самі по собі вчинені ним виконавчі дії (перевірка виконання судового рішення, винесення постанов про накладення на боржника штрафу і надіслання подання про вчинення злочину) є належними та достатніми заходами виконання судового рішення.

Постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які підтверджували би факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Схожі за змістом висновки викладені у постановах Верховного Судувід 27.03.2019 року у справі №750/9782/16-а, від 07.08.2019 року у справі № 378/1033/17, від 04.09.2019 року у справі №286/1810/17, від 07.10.2020 року у справі №461/6978/19, від 25.11.2020 року у справі № 554/10283/18.

Аналізуючи обставин справи, суд приходить до висновку щодо задоволення вимоги скарги про визнання дій державного виконавця протиправними, визнання протиправною і скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 18.10.2024 року №58647586, оскільки постанова винесена передчасно й за відсутності реального виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Частиною 1 ст. 41 Закону України 4213-ІХ у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись Закону України «Про виконавче провадження», статтями 4, 12, 13, 447-451 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа, рішення якої оскаржується: Державний виконавець Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Бойко Тетяна Олександрівна, боржник: ОСОБА_2 на дії державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Тетяни Олександрівни щодо винесення постанови від 18.10.2024 року про закінчення виконавчого провадження №58647586.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Тетяни Олександрівни від 18.10.2024 року про закінчення виконавчого провадження №58647586 по виконавчому листу №2/362/31/16 від 24.10.2018 року.

Про виконання ухвали повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Текст ухвали складено 19.01.2026 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко