КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 357/2926/25

номер провадження №22-ц/824/1965/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2025 року /суддя Бебешко М.М./

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якій позивач просить суд: стягнути матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 136 298,07 грн; моральну шкоду в сумі 50 000,00 грн; судові витрати за надання правничої допомоги.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивачки матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 82 298,07 грн., моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн., судові витрати по залученню спеціаліста в сумі 2 488,40 грн, судові витрати по оплаті судового збору в сумі 892,18 грн. В задоволенні іншої частини позову - відмовлено. /а.с. 83-96/

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині відмови, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення в частині зменшення матеріального збитку на 50 тис. грн і ухвалити нове - стягнути повну суму матеріального збитку 132 298 грн 07 коп. з відповідача.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що шкода має відшкодовуватися володільцем джерела підвищеної небезпеки в повному обсязі. Суд першої інстанції безпідставно зменшив стягнення з відповідача на 50 000 грн, посилаючись на те, що на момент дтп максимальна виплата за ОСЦПВ становила саме 50 000 грн. Вказувала, що звернення до МТСБУ - не обов`язок, а право потерпілого.

Навіть в разі звернення позивачки до МТСБУ, бюро все одно регресом стягнуло б ці 50 000 грн з відповідача, отже, відповідач у будь-якому випадку мав би сплатити 50 000 грн.

Наголошувала, що матеріальний збиток має бути стягнутий повністю - 132 298 грн 07 коп., а не зменшений на 50 000 грн.

Відповідач про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформований належним чином, судове повідомленні вручене поштою, з відзивом на апеляційну скаргу до суду не звертався.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції переглядається в частині його оскарження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню в оскарженій частині із задоволенням позовних вимог про стягнення 50 000 грн, на підставі наступного.

Судом встановлено, що 13 липня 2022 року на а/д М-05 Київ-Одеса сталася ДТП за вини ОСОБА_2 , який керуючи автомобілем Acura Integra д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на автомобіль Hyundai Veloster д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Вина ОСОБА_2 підтверджена постановою суду у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, яка набрала законної сили. У відповідача відсутній поліс ОСЦПВ. Вартість матеріальної шкоди, завданої автомобілю позивача, згідно зі звітом оцінювача ФОП ОСОБА_3 від 17.09.2022 становить 132 298,07 грн, витрати на оцінку - 4000 грн, загалом 136 298,07 грн.

Постановляючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції керувався ст.ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України про те, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується в повному обсязі винною особою, з урахуванням страхового відшкодування; ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про те, що у разі відсутності полісу потерпілий має право на регламентну виплату від МТСБУ в межах ліміту (50 000 грн на момент ДТП).

Судом першої інстанції зроблено висновок про те, що позивач мала обов`язок звернутися до МТСБУ за регламентною виплатою в межах 50 000 грн, тому стягненню з відповідача підлягає різниця - 82 298,07 грн.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, поклавши на позивача (потерпілого) обов`язок попередньо звернутися до МТСБУ за регламентною виплатою та безпідставно зменшив суму стягнення з винуватця ДТП на можливий ліміт такої виплати (50 000 грн на момент ДТП у 2022 році).

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (транспортним засобом), відшкодовується його володільцем у повному обсязі, незалежно від наявності страхового полісу.

Стаття 1194 ЦК України передбачає, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, звільняється від відшкодування лише в межах фактично отриманого страхового відшкодування. Звернення ж до МТСБУ за регламентною виплатою у разі відсутності полісу ОСЦПВ у винуватця є правом, а не обов`язком потерпілого (ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Потерпілий має альтернативне право звернутися безпосередньо до винуватця за повним відшкодуванням шкоди, без зменшення на потенційну виплату від МТСБУ, що не впливає на первинне право потерпілого на повне стягнення з деліктного зобов`язаного (винуватця).

Саме володілець джерела підвищеної небезпеки несе повну відповідальність перед потерпілим, оскільки не застрахував її, обов`язок потерпілого попередньо звертатись до МТСБУ за регламентною гарантованою законодавством виплатою відсутній.

Отже, суд першої інстанції безпідставно зменшив суму матеріальної шкоди на 50 000 грн, а тому, з відповідача підлягає стягненню додатково 50 000 грн, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишається без змін, оскільки фактично не оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати. Від сплати судового збору апелянтку звільнено, отже, в апеляційній інстанції судовий збір стягується на користь держави з відповідача 150 % від суми 50 000 грн. - 750 грн.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2025 року - задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2025 року в частині відмови у стягненні 50 000 грн шкоди - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 000 грн матеріальної шкоди.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_2 /РНОКПП НОМЕР_3 / на користь держави 750 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: