Справа № 404/9177/25
Номер провадження 2/404/3304/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

14 січня 2026 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року представник ТОВ «ФК «Факторінгс» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Вимоги обґрунтовував тим, що 13 листопада 2007 року між ВАТ КБ «НАДРА» (найменування у подальшому було змінено на ПАТ «КБ «НАДРА», у зв`язку з виконанням вимог Закону України «Про акціонерні товариства»), з однієї сторони, та ОСОБА_1 , з іншої сторони, було укладено кредитний договір № 401/10/11/2007/840-6846/КФ.

Згідно умов п.п. 1.1., п.п. 1.4. п. 1 Кредитного договору банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 23 000, 00 доларів США до 10 листопада 2017 року.

Також в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, цього ж дня банком було укладено договір поруки з ОСОБА_2 .

Проте грошові кошти, у встановлений кредитним договором строк, позичальником та поручителем не були повернуті/сплачені на користь банку, що стало підставою для звернення ПАТ КБ «НАДРА» до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 жовтня 2011 року по цивільній справі № 2-2916/11 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позов ПАТ «КБ «НАДРА» задоволено повністю.

Зокрема, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним договором у розмірі 253 527, 00 грн.

Вказане вище судове рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2011 року по справі № 22-31412011.

Втім, заборгованість, яка була визначена і встановлена до стягнення на користь банку згідно судового рішення, не була повернута/не сплачена відповідачами, а отже має місце тривале порушення зобов`язання з повернення кредитору грошових коштів.

Судове рішення відповідачами досі не виконано, і ніколи не виконувалось.

Таким чином, відповідачі мають тривале невиконане грошове зобов`язання зі сплати на користь кредитора грошової суми згідно судового рішення.

У свою чергу, 15 липня 2020 року між ТОВ «ФК» ДНІПРОФІНАНСГРУП» (ідентифікаційний код 40696815) та ПАТ «КБ «НАДРА» було укладено договір № GL48N718070_I_1 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., зареєстрований у реєстрі за № 834, та Додаток №2 до вказаного договору, які передбачали відступлення Банком прав на користь ТОВ «ФК» ДНІПРОФІНАНСГРУП» за Кредитним договором, договором поруки.

20 липня 2020 року між ТОВ «ФК» ДНІПРОФІНАНСГРУП» (ідентифікаційний код 40696815) та ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» було укладено Договір № 20/07/2020 про відступлення прав вимоги, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., зареєстровано у реєстрі за № 852, а також Додаток № 4 до Договору відступлення прав вимоги.

На підставі вказаних вище Договору про відступлення прав вимоги та додатку №4 до нього, відбулось відступлення прав за Кредитним договором та договором поруки.

Згідно із п. 2 зазначеного Договору про відступлення прав ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС», як новий кредитор, набув право вимоги до відповідача щодо сплати грошових коштів, вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 ЦК України тощо.

Оформлюючи відступлення права вимоги, ТОВ «ФК» ДНІПРОФІНАНСГРУП» і ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов`язків, які за договорами перейшли до нового кредитора, тож до останнього перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Таким чином, з 20 липня 2020 року новим кредитором відносно відповідачів є ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС».

Станом на дату подання цього позову, відповідачі не виконали судове рішення та грошові кошти так і не повернули.

Заборгованість відповідачів (згідно судового рішення), у розмірі 253 527,00 грн., дотепер залишається непогашеною, у зв`язку із чим ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» має право на нарахування інфляційних втрат та 3% річних, що є особливою мірою відповідальності відповідачів за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказано, що борг не сплачувався відповідачами і на користь попередніх кредиторів - ПАТ «КБ «НАДРА», ТОВ «ФК» ДНІПРОФІНАНСГРУП».

Товариство здійснює нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму 253 527, 00 грн., яка була визначена і встановлена до стягнення з відповідачів згідно з рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 жовтня 2011 року по цивільній справі № 2-2916/11 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач здійснює нарахування 3% та сум інфляційних втрат за період 02 квітня 2017 року до 23 лютого 2022 року включно.

У зв`язку з чим просив стягнути заборгованість та сплачений судовий збір.

Ухвалою судді від 30 жовтня 2025 р. відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Крім цього, у позовній заяві зазначає, що докази понесення витрат на правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.

Судом установлено, що 13 листопада 2007 року між ВАТ КБ «НАДРА» (найменування у подальшому було змінено на ПАТ «КБ «НАДРА», у зв`язку з виконанням вимог Закону України «Про акціонерні товариства»), з однієї сторони, та ОСОБА_1 , з іншої сторони, було укладено кредитний договір № 401/10/11/2007/840-6846/КФ.

Згідно умов п.п. 1.1., п.п. 1.4. п. 1 Кредитного договору банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 23 000, 00 доларів США до 10 листопада 2017 року.

Також в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, цього ж дня банком було укладено договір поруки з ОСОБА_2 .

Проте грошові кошти, у встановлений кредитним договором строк, позичальником та поручителем не були повернуті/сплачені на користь банку, що стало підставою для звернення ПАТ КБ «НАДРА» до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 жовтня 2011 року по цивільній справі № 2-2916/11 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позов ПАТ «КБ «НАДРА» задоволено повністю.

Зокрема, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним договором у розмірі 253 527, 00 грн.

Вказане вище судове рішення було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2011 року по справі № 22-31412011.

Втім, заборгованість, яка була визначена і встановлена до стягнення на користь банку згідно судового рішення, не була повернута/не сплачена відповідачами, а отже має місце тривале порушення зобов`язання з повернення кредитору грошових коштів.

Судове рішення відповідачами досі не виконано, і ніколи не виконувалось.

Таким чином, відповідачі мають тривале невиконане грошове зобов`язання зі сплати на користь кредитора грошової суми згідно судового рішення.

У свою чергу, 15 липня 2020 року між ТОВ «ФК» ДНІПРОФІНАНСГРУП» (ідентифікаційний код 40696815) та ПАТ «КБ «НАДРА» було укладено договір № GL48N718070_I_1 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., зареєстрований у реєстрі за № 834, та Додаток № 2 до вказаного договору, які передбачали відступлення Банком прав на користь ТОВ «ФК» ДНІПРОФІНАНСГРУП» за Кредитним договором, договором поруки.

20 липня 2020 року між ТОВ «ФК» ДНІПРОФІНАНСГРУП» (ідентифікаційний код 40696815) та ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» було укладено Договір № 20/07/2020 про відступлення прав вимоги, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В., зареєстровано у реєстрі за № 852, а також Додаток № 4 до Договору відступлення прав вимоги.

На підставі вказаних вище Договору про відступлення прав вимоги та додатку № 4 до нього, відбулось відступлення прав за Кредитним договором та договором поруки.

Згідно із п. 2 зазначеного Договору про відступлення прав ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС», як новий кредитор, набув право вимоги до відповідача щодо сплати грошових коштів, вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 ЦК України тощо.

Оформлюючи відступлення права вимоги, ТОВ «ФК» ДНІПРОФІНАНСГРУП» і ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов`язків, які за договорами перейшли до нового кредитора, тож до останнього перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Таким чином, з 20 липня 2020 року новим кредитором відносно відповідачів є ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС».

Станом на дату подання цього позову, відповідачі не виконали судове рішення та грошові кошти так і не повернули.

Заборгованість відповідачів (згідно судового рішення), у розмірі 253 527,00 грн., дотепер залишається непогашеною, у зв`язку із чим ТОВ «ФК «ФАКТОРІНГС» має право на нарахування інфляційних втрат та 3% річних, що є особливою мірою відповідальності відповідачів за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Борг не сплачувався відповідачами і на користь попередніх кредиторів - ПАТ «КБ «НАДРА», ТОВ «ФК» ДНІПРОФІНАНСГРУП».

Товариство здійснює нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму 253 527, 00 грн., яка була визначена і встановлена до стягнення з відповідачів згідно з рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 жовтня 2011 року по цивільній справі № 2-2916/11 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач здійснює нарахування 3% та сум інфляційних втрат за період 02 квітня 2017 року до 23 лютого 2022 року включно.

Розрахунок позивача є обґрунтованим, відповідає вимогам законодавства, а тому суд погоджується з ним.

Відповідачі свої зобов`язання належним чином не виконують, внаслідок чого позивачем нарахована 3% річних та інфляційні.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18).

За змістом статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях (див., зокрема, постанову Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі № 6-771цс15, постанову Верховного Суду України від 18 травня 2016 року у справі № 6-474цс16, постанову Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-1672цс16, постанову Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-284цс17).

У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 296/10217/15-ц (провадження № 14-727цс19)).

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18) зазначено, що правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, в тому числі і за договором страхування, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена

У постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 520/16692/16-ц вказано, що: «відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.

Аналізуючи наведені норми матеріального права, правові висновки Верховного Суду, необхідно дійти висновку про те, що грошове зобов`язання це - цивільне правовідношення, в якому праву вимоги кредитора кореспондує юридичний обов`язок боржника здійснити відповідний платіж, тобто вчинити дію, що полягає у передачі грошей.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Норми цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий правовий висновок зроблено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), у якій відступлено від правових висновків, зроблених Верховним Судом України у постановах від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, який полягав у тому, що правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України); та від 02 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15, який полягав у тому, що дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п`ята статті 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що норми статі 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Оскільки рішення суду залишається не виконане, отже позивач має право на стягнення сум передбачених ст. 625 ЦК України.

Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (ст.ст. 3, 12, 13, 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44 ЦПК України).

Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідачі у судове засідання суду не з`явилися, не заперечували щодо розрахунку та розміру боргу, не подали своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача. Отже, відповідачами не доведено відсутності вини у порушенні зобов`язання, не спростовано підстав позову.

На підставі наведеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» 3% річних та інфляційних втрат, загальний розмір яких становить 89 242, 64 грн., з яких 21 708,20 грн. 3% річних, 67 534, 44 грн. - інфляційне збільшення.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс» витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1211, 20 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Факторінгс», , адреса місцезнаходження: 49000 м. Дніпро, вул. Крутогірний Узвіз, буд. 15А.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 14.01.2026 року.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Ю. Іванова