Справа № 393/550/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року селище Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді Добрострой О.С.,

за участі секретаря судового засідання Хильченка М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства ''Державний ощадний банк України'' про скасування запису про обтяження нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся з вказаним позовом та просить суд скасувати запис про обтяження нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (архівний запис) реєстраційний номер 8071583, зареєстрований 15.10.2008р. за № 8071583 реєстратором Новгородківська районна державна нотаріальна контора Кіровоградської області на підставі повідомлення б/н 17.08.1990р. Новгородківського відділення ощадбанку про об`єкт обтяження: будинок адреса: АДРЕСА_1 . Додаткові дані: Архівний номер: 2049748KIROVOGRAD112, архівна дата 05.09.2000, дата виникнення 05.09.2000, № реєстра 85800-1252, внутр.№ 1Е01Е4262AF12A314851, комментарий заб.12. Позов мотивований тим, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.1983р., зареєстрованого в реєстровій книзі Кіровоградського БТІ за №314/2 від 23.09.1983р., є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . З метою внесенні відомостей про вказаний житловий будинок до реєстру речових прав, позивач звернулася до державного реєстратора, який їй повідомив про наявність обтяження на зазначений житловий будинок. Крім того, позивач дізналася, що у реєстрі власником її будинку зазначений ОСОБА_3 , а арешт накладений на підставі повідомлення Ощадбанку. При цьому, позивач ніколи не мала кредитних зобов`язань перед ОСОБА_4 . Позивач вважає, що арешт на її будинок накладено помилково, а тому вона звернулася до суду.

Ухвалою суду від 17.09.2025р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.31).

26.09.2025р. представник відповідача Павленко Л.М. подав до суду відзив, в якому просить відмовити в позові. Відзив мотивований тим, що реєстратором обтяження з реєстровим номером 8071583, зареєстрованого 15.10.2008р., є Новгородківська районна державна нотаріальна контора, а не банк. Підставою обтяження зазначено повідомлення від 17.08.1990р. Новгородківського відділення ощадбанку, при цьому жодних ідентифікуючих ознак вказаного відділення не зазначено. АТ ''Державний ощадний банк України'' не входить до кола суб`єктів державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та не може відповідати за внесення записів про обтяження нерухомого майна. Крім того, АТ ''Державний ощадний банк України'' створено 31.12.1991р., а дата повідомлення, яке вказано в обтяженні, 17.08.1990р., тому АТ ''Державний ощадний банк України'' не може бути відповідачем у справі. Належним відповідачем у справі має бути нотаріус або інший суб`єкт державної реєстрації прав (а.с.34-39).

Ухвалою суду від 06.10.2025р. витребувано докази в Кам`янецькій селищній раді Кропивницького району Кіровоградської області та в Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області (а.с.48-49).

08.10.2025р. представник позивача Заболотній П.Л. надав до суду відповідь на відзив та просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі. Відповідь на відзив мотивована тим, що АТ ''Державний ощадний банк України'' з моменту утворення та на теперішній час є державним банком та правонаступником банку, в інтересах якого накладено заборону на відчуження майна, власником якого є позивач, а саме житлового будинку по АДРЕСА_1 . Внаслідок накладеного обтяження, позивач позбавлений можливості оформити право власності та розпоряджатися майном. Відповідач не надав жодних доказів обґрунтованості продовження дії обтяження на майно позивача (а.с.51-52).

14.10.2025р. представник відповідача ОСОБА_5 подав заперечення на відповідь на відзив та просить відмовити в позові (а.с.57-62).

Ухвалою суду від 09.12.2025р. підготовче провадження у справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті (а.с.76-77).

Позивач та її представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У заяві від 15.01.2026р. позивач просить суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. У вищевказаному відзиві представник відповідача ОСОБА_5 просить суд відмовити в позові та розглянути справу без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясував наступне.

Фактичні обставини справи.

22.09.1983р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено договір купівлі продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 , який зареєстровано в реєстрі за №451 (а.с.14-15).

01.05.1981р. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 уклали шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини ОСОБА_9 , що відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 (а.с.27).

27.09.1983р. внесено відомості до домової книги щодо реєстрації позивача за адресою АДРЕСА_1 (а.с.16-18).

15.10.2008р. о 10:58 зареєстровано за №8071583 реєстратором Новгородківська районна державна нотаріальна контора Кіровоградської області заборону відчуження об`єкту нерухомого майна, а саме - будинку по АДРЕСА_1 . Підстава обтяження повідомлення б/н 17.08.1990, Новгородківське відділення ощадбанку. Власник майна ОСОБА_3 , що відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованого 20.02.2024р., індексний номер 366495965 (а.с.7).

Постановою державного нотаріуса №42/02-31 від 04.04.2024р. відмовлено у знятті заборони на житловий будинок АДРЕСА_1 , накладеної відповідно до повідомлення Новгородківського відділення АТ ''Державний ощадний банк України'' від 17.08.1990р. та зареєстрованого Новгородківською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області 15.10.2008р., реєстраційний номер обтяження №8071583. Постанова мотивована тим, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна власником вказаного будинку зазначено іншу особу, а саме ОСОБА_3 , а не позивача (а.с.26).

Заборгованість позивача перед АТ ''Державний ощадний банк України'' відсутня, що відповідно до копії листів АТ ''Державний ощадний банк України'' від 20.02.2024р. та від 07.05.2024р. (а.с.11,13).

За відомостями обліку відділу та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції ЦПМУ ДМС, місце проживання/перебування фізичної особи із анкетними даними ОСОБА_3 , зареєстрованим/знятим з реєстраційного обліку з 1983р. по теперішній час не значиться, що відповідно до копії листаЦентрально-південного міжрегіонального управління ДМС від 21.02.2025р. (а.с.8).

Відомості про задеклароване/зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 у реєстрі Кам`янецької селищної ради відсутні, що відповідно до листа Відділу ''Центр надання адміністративних послуг'' Кам`янецької селищної ради від 13.10.2025р. (а.с.64).

Із змісту листа Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області від 16.10.2025р. слідує, що нотаріальний архів не може надати інформацію щодо документів, які стали підставою для внесення Новгородківською районною державною нотаріальною конторою заборони №807158 від 15.10.2008р., так як Новгородківська районна державна нотаріальна контора не здавала на зберігання документи за 2008р. (а.с.66).

Із змісту листа Новгородківської державної нотаріальної контори від 07.06.2024р. слідує, що документи по накладанню та зняттю заборон і арештів відчуження нерухомого та рухомого майна за 2008р., відсутні (а.с.9).

Мотиви, якими керується суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, ст.15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак, суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Як вказано вище, позивач з 22.09.1983р. є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 .

15.10.2008р. Новгородківською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області за №8071583 зареєстровано заборону відчуження нерухомого майна, а саме вказаного житлового будинку. Підстава обтяження - повідомлення б/н 17.08.1990, Новгородківське відділення ощадбанку. Власником обтяженого майна зазначено ОСОБА_3 .

Постановою державного нотаріуса №42/02-31 від 04.04.2024р. у знятті заборони на житловий будинок по АДРЕСА_1 , накладеної відповідно до повідомлення Новгородківського відділення АТ ''Державний ощадний банк України'' від 17.08.1990р. та зареєстрованого Новгородківською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області 15.10.2008р., реєстраційний номер обтяження №8071583, відмовлено, так як власником будинку зазначено ОСОБА_3 , а не позивач.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача Павленко Л.М. зазначає, що АТ ''Державний ощадний банк України'' створено 31.12.1991р., а дата повідомлення, яке вказано в обтяженні, 17.08.1990р. Тому, АТ ''Державний ощадний банк України'' не може бути відповідачем у справі, а належним відповідачем є нотаріус або інший суб`єкт державної реєстрації прав.

Наказом Українського Республіканського банку від 02.01.1992р. за №2-К, у відповідності зі Статутом, зареєстрованим Національним банком України 31.12.1991р. за №4, ''Український Республіканський банк Ощадного банку СРСР'', з підзвітною йому інфраструктурою установ та організацій, перетворено в ''Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України''.

Розпорядженням №106/99-рп Президента України від 20.05.1999р. та Постановою №876 Кабінету Міністрів України від 21.05.1999р., ''Державний спеціалізований комерційний ощадний банк України'' перетворено у Відкрите акціонерне товариство ''Державний ощадний банк України''.

З вищенаведеного слідує, що АТ ''Державний ощадний банк України'' з моменту утворення та на теперішній час є державним банком та правонаступником відповідного банку, в інтересах якого накладено заборону, що відповідачем не спростовано. Тому, АТ ''Державний ощадний банк України'' є належним відповідачем по справі.

Пунктом 250 Глави 26 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом №20/5 Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року (далі Інструкція), яка діяла на час вчинення нотаріальної дії, передбачалось, що нотаріус за місцем розташування житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна та земельної ділянки, а також за місцем державної реєстрації

транспортного засобу або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону щодо відчуження цього майна (майнових прав на нерухоме майно): 1) за повідомленням установи банку чи іншої юридичної особи

про видачу фізичній особі позики (кредиту) на будівництво,

капітальний ремонт чи купівлю житлового будинку, квартири.

Пунктом 251 Глави 26 Інструкції передбачалось, що накладання заборони щодо відчуження провадиться шляхом вчинення напису про це на повідомленні банку, іншої юридичної особи про видачу позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю житлового будинку, квартири. Один примірник повідомлення з написом нотаріуса про накладення заборони щодо відчуження видається представнику відповідного банку чи іншої юридичної особи, що видала позику (кредит), а другий залишається у справах нотаріуса.

Пунктом 9 частини 1 статті 34 Закону України ''Про нотаріат'' передбачено, що накладання та зняття заборон щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості, що підлягають державній реєстрації є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Таким чином, державні нотаріальні контори під час реєстрації обтяження у вигляді заборони на відчуження майна на підставі повідомлення установи банку, у тому числі у 2008 році, виконували виключно функцію реєстратора, тому нотаріус чи державна нотаріальна контора не можуть бути відповідачами у справі.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача ОСОБА_5 , що АТ "Державний ощадний банк України" є неналежним відповідачем у справі.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України.

Судом встановлено, що документи, які стали підставою для внесення Новгородківською районною державною нотаріальною конторою заборони №807158 від 15.10.2008р. щодо майна позивача, у Державному нотаріальному архіві Кіровоградської області відсутні, так як Новгородківська районна державна нотаріальна контора не здавала на зберігання документи за 2008р. У Новгородківській державній нотаріальній конторі документи по накладанню та зняттю заборон і арештів відчуження нерухомого та рухомого майна за 2008р. також відсутні.

Доказів на підтвердження наявності боргових зобов`язань позивача перед АТ ''Державний ощадний банк України'', внаслідок чого могло б бути накладено обтяження на будинок, власником якого є позивач, відповідач до суду не надав. Навпаки, АТ ''Державний ощадний банк України'' у листах від 20.02.2024р. та від 07.05.2024р. вказав, що заборгованість у позивача перед АТ ''Державний ощадний банк України'' відсутня.

Відомості про задеклароване/зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 , який у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вказаний власником майна, що перебуває під обтяженням, з 1983р. по теперішній час відсутні. Відомості щодо цієї особи відсутні і у домовій книзі по АДРЕСА_1 .Тому, суд вважає, що вказана особа помилково зазначена нотаріусом як власник нерухомого майна по АДРЕСА_1 .

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду 13 липня 2022 року у справі №2/0301/806/11(провадження № 61-3814св22), від 22 лютого 2022 року у справі № 639/2850/20, від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972 св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Висновок суду.

Враховуючи вищевикладене та те, що обмеження щодо нерухомого майна позивача діє більше 35 років, незважаючи на відсутність відомостей щодо існування майнових претензій АТ ''Державний ощадний банк України'' до позивача, то суд вважає, що збереження державної реєстрації заборони відчуження майна, обґрунтованість якого не доведена, є істотним та непропорційним втручанням у здійснення права власності на належне позивачу нерухоме майно, яке порушує справедливий баланс між публічним й приватним інтересом, що є підставою зняття такої заборони. Тому, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Проте, у позовній заяві представник позивача Заболотній П.Л. вказує, що позивач не наполягає на стягненні судових витрат. Тому, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст.12, 76, 77, 81, 82, 141, 259, 263, 265-268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства ''Державний ощадний банк України'' про скасування запису про обтяження нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна задовольнити повністю.

Скасувати запис про обтяження нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (архівний запис) реєстраційний номер 8071583, зареєстрований 15.10.2008р. за № 8071583 реєстратором Новгородківська районна державна нотаріальна контора Кіровоградської області на підставі повідомлення б/н 17.08.1990р. Новгородківського відділення ощадбанку про об`єкт обтяження: будинок адреса: АДРЕСА_1 . Додаткові дані: Архівний номер: 2049748KIROVOGRAD112, архівна дата 05.09.2000, дата виникнення 05.09.2000, № реєстра 85800-1252, внутр.№ 1Е01Е4262AF12A314851, комментарий заб.12.

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн - залишити за позивачем.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) .

Відповідач: Акціонерне товариство ''Державний ощадний банк України'' (місцезнаходження вул.Госпітальна,12Г, м.Київ, 01001, ).

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С.Добрострой