1Справа № 335/6186/25 2/335/360/2026
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Крамаренко І.А., за участі секретаря судового засідання Барановської В.О., представника позивача адвоката Опанасенко Л.В., представника відповідача адвоката Сахно О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

23.06.2025 до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшли матеріали цивільної справи ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Опанасенко Л.В. до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) з 02.09.2016 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Від шлюбу сторони мають малолітню доньку: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2019 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. 25.04.2019 Заводським районним судом м. Запоріжжя винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 та її матері ОСОБА_5 , які відповідач ОСОБА_2 не сплачує, не підтримує жодних стосунків з дитиною та з позивачкою. Після розірвання шлюбу, позивачка проживає зі своїм чоловіком ОСОБА_6 . 29.09.2023 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 офіційно уклали шлюб, позивачка змінила прізвище на « ОСОБА_5 ». ОСОБА_1 та ОСОБА_6 сумісно виховують та утримують неповнолітню доньку позивачки. З моменту припинення шлюбних відносин та по теперішній час, відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Батьківські обов`язки стосовно доньки, виконує лише позивачка та її чоловік ОСОБА_6 . Дитина зростає у благополучній сім`ї, нинішній чоловік ОСОБА_6 повністю забезпечує потреби дитини у фізичному та духовному розвитку, донька називає його «татом». Крім того, відповідач мешкає за кордоном у республіці Польща, аліменти не сплачує, жодної матеріальної допомоги не надає, з донькою ніяких стосунків не підтримує, не спілкується, не виявляє до доньки батьківської уваги та турботи. Донька ОСОБА_8 рідного батька не пам`ятає, татом дівчинка називає нинішнього чоловіка позивачки ОСОБА_6 .

Позивач, посилаючись на викладене, просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 24.06.2025 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, у порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання. Зобов`язано орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

17.07.2025 через систему «Електронний суд», до суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Опанасенко Л.В. надійшло клопотання про виклик та допит свідків: ОСОБА_6 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10

24.09.2025 через систему «Електронний суд», до суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Опанасенко Л.В. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи заочного рішення Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 30.07.2025, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів з ОСОБА_2

24.09.2025 та 29.09.2025 на адресу суду від представника органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району Іванченко О.С. надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_11 . Також, долучено до матеріалів цивільної справи наступні документи: інформацію відділення поліції №1 від 22.07.2025; акт обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; акт обстеження умов проживання матері та дитини від 11.07.2025.

10.11.2025 через систему «Електронний суд», до суду від представника відповідача - Сахно О.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено наступне. ОСОБА_2 , вважає за необхідне зазначити, що категорично не погоджується із позовними вимогами ОСОБА_1 про позбавлення його батьківських прав щодо доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги вважає необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають реальним обставинам справи, з огляду на наступне. З моменту народження доньки відповідач завжди визнавав своє батьківство, намагався брати участь у її житті, розвитку та вихованні. Незважаючи на певні непорозуміння між ним та позивачкою, він не ухилявся від виконання батьківських обов`язків. Протягом усього часу відповідач сплачував аліменти на утримання дитини в розмірі яким міг сплачувати, але не меншому ніж гарантований державою розмір, як тільки мав можливість передавав подарунки дитині через бабусю або своїх друзів, бо з ним позивачка не бажала спілкуватися в жодний спосіб. Такі дії свідчать про бажання відповідача піклуватися про дитину та забезпечувати її потреби. Разом із тим, відповідач наголошує, що позивачка систематично перешкоджала та продовжує перешкоджати його спілкуванню з донькою, створює штучні бар`єри для зустрічей, неодноразово відмовляла у можливості бачитися з дитиною, як відповідачеві, так і його матері (бабусі дитини), заблокувала його в усіх соціальних мережах, не надавала можливості спілкуватися з донькою по телефону, а потім і зовсім заблокувала, а також, за його спостереженнями, налаштовує дитину проти нього, що негативно впливає на її психоемоційний стан. Вважає, що саме така поведінка позивачки створила підґрунтя до виключення його як батька з життя дитини та порушила його права як батька на участь у вихованні дитини і спілкування з нею, гарантоване статтями 141, 153, 157 Сімейного кодексу України. В позовній заяві позивачкою також зазначено, що існує заборгованість за несплачені аліменти і надано відповідний розрахунок, при цьому чомусь вона замовчує про те, що цей розрахунок не відповідає дійсності, адже протягом всього періоду стягнення аліментів з Відповідача перераховувалися кошти на рахунок позивачки з рахунку його матері (бабусі дитини). Відповідач щиро бажає і надалі брати активну участь у вихованні та розвитку доньки, підтримувати з нею тісний емоційний зв`язок, забезпечувати матеріально, спілкуватися та бути для неї прикладом. Позбавлення його батьківських прав не відповідає найкращим інтересам дитини та суперечить законодавству України. З урахуванням наведеного, вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

10.11.2025 від представника позивача - адвоката Опанасенко Л.В. до суду надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено наступне. Відповідач систематично ухиляється від виконання своїх обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду; лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори розцінюється як ухилення від виховання дитини виключно. Позивачка не блокувала відповідача, що підтверджується перепискою, копія якої додається. Відповідач змінив номер телефону, на зв`язок з матір`ю дитини більше не виходив. Відповідач приховує від виконавця свій дохід і місце роботи в Польщі, вести діалог по питанню утримання дитини, відмовляється, ігнорує судове рішення про стягнення аліментів на утримання дитини. Мати відповідача платить аліменти на власний розсуд, а розмір цих аліментів не покриває потреб дитини. Доказів спроб налагодження спілкування з дитиною, матеріали цивільної справи не містять. Так, позбавлення батьківських прав є виключним заходом впливу на батьків, але, і батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Тривала розлука мала наслідком розрив психоемоційних між біологічним батьком і донькою. Дитина, враховуючи її вік за цей час адаптувалася до відносин у сім`ї з новим чоловіком матері, почувається комфортно в ній. Враховуючи вищезазначене, причини для відмови у задоволенні позовних вимог, відсутні.

Ухвалою суду від 10.11.2025 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, про позбавлення батьківських прав, до судового розгляду по суті. Викликано у судове засідання свідків.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 зазначила, що з 2019 року проживає з ОСОБА_6 , донька ОСОБА_8 прив`язалася до нього та називає його татом, свого батька не пам`ятає. Батько ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків протягом тривалого часу. Останній раз ОСОБА_2 був у 2019 році на дні народження дитини, більше в їх житті не з`являвся. У подальшому, жодного спілкування з дитиною не відбувалося. При цьому, зазначила, що ніколи не перешкоджала батьку спілкуватися з дитиною. Відповідач жодним чином не приймає участі та не цікавиться життям дитини і до теперішнього часу.

Представник позивача - Опанасенко Л.В. , у судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав. Зазначила, що відповідач не утримує дитину, жодної матеріальної допомоги, з урахування стану здоров`я не надає, не цікавиться життям дитини, за час розгляду справи не вчинив жодних заходів щодо налагодження спілкування з донькою, крім того з 2019 року жодного спілкування з дитиною не було. Відповідач ОСОБА_2 перебуває за кордоном, має доходи та активне життя, про що свідчать його соціальні мережі. Вважає, що останній самоусунувся від виховання дитини, що підтверджується матеріалами справи. ОСОБА_6 (теперішній чоловік позивачки) повністю утримує дитину, матеріально забезпечує, займається її вихованням.

Представник відповідача - адвокат Сахно О.В. заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити у їх задоволенні. Зазначила, що відповідач ОСОБА_2 хоче зберегти батьківські права та налагодити зв`язок з дитиною.

У судове засідання представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району Іванченко О.С. не з`явилася, до суду подана заява про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Заслухавши думку учасників, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданого 04.01.2017 Заводським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 04, встановлено, що батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2019 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

25.04.2019 Заводським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 : аліменти у розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21.03.2019 і до досягнення дитиною повноліття; аліменти на утримання матері дитини у розмірі частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 21.03.2019 і до досягнення трьох років неповнолітньою дитиною ОСОБА_4 .

30.07.2025 Вознесенівським районним судом міста Запоріжжя ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,, третя особа: Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.03.2019 по 30.04.2025 (включно) у розмірі 191 281,70 грн.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 29.09.2023 виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено шлюб 29.09.2023. ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Згідно відповіді служби (управління) у справах дітей відділу Запорізької міської ради по Заводському району від 24.04.2025, встановлено, що до відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради батько ОСОБА_2 не звертався з питання встановлення графіку спілкування з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також у відділі відсутня будь-яка інформація щодо розгляду судових справ про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Відповідно довідки Запорізької гімназії «Запорізька Січ» Запорізької міської ради № 75 від 07.04.2025, виданої ОСОБА_1 в тому, що її донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в Запорізькій гімназії «Запорізька Січ» Запорізької міської ради у 2 класі. ОСОБА_14 виховує доньку ОСОБА_8 разом з вітчимом ОСОБА_6 . Батько участі у вихованні дитини не бере, у навчальному закладі за період навчання жодного разу не був, батьківські збори не відвідував, всі необхідні внески мати з вітчимом сплачують самі.

Згідно характеристики ОСОБА_4 від 10.04.2025, наданої Запорізькою гімназією «Запорізька Січ» Запорізької міської ради, встановлено наступне. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в Запорізькій гімназії «Запорізька Січ» з 01.09.2023. ОСОБА_4 є старанною, відповідальною та вихованою ученицею 2 класу. Виявляє щиру зацікавленість до навчання, має високі результати з усіх навчальних предметів, швидко засвоює новий матеріал, виявляє активність на уроках. Має стійку пам`ять, добре запам`ятовує матеріал. Виразно декламує вірші, багато читає, малює. Здатна аналізувати, порівнювати, узагальнювати та робити висновки. Дитина забезпечена всім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання в школі. Для дистанційного навчання ОСОБА_8 забезпечена усіма технічними засобами для участі в онлайн-уроках. Пропусків уроків без поважної причини дівчинка не має. Дівчинка дисциплінована, ввічлива у спілкуванні, дотримується правил поведінки у школі та класі. У класному колективі поводиться доброзичливо, товариська, легко знаходить спільну мову з однолітками. Бере активну учать у класних та шкільних заходах, з великим задоволенням відвідує шкільні гуртки. Завжди виконує доручення класного керівника, охайна, організована. Батьки дитини - мати ОСОБА_1 та вітчим - ОСОБА_6 відповідальні, зацікавлені у навчанні та розвитку дитини, підтримують постійний зв`язок із класним керівником та вчителями-предметниками, беруть участь у шкільному житті, дослухаються до всіх порад та рекомендацій.

Відповідно до висновку практичного психолога Запорізької гімназії «Запорізька Січ» від 10.04.2025, встановлено, що за результатами спостереження та проведеної діагностичної роботи практичним психологом гімназії протягом навчання ОСОБА_4 в гімназії можна зробити висновок: пізнавальні процеси дівчинки розвинені відповідно до вікових норм, розвинений розподіл уваги, проявляє активність під час уроків, переважає наочно-образне мислення та мимовільна пам`ять; ОСОБА_4 легко і швидко встановлює контакт як з однолітками, так і з дорослими, проявляє в ньому зацікавленість, дівчинка активна, сприйнятлива до всього нового, проявляє відкритість та товариськість; за результатами проективної методики «Малюнок сім`ї» можна зробити висновок, що ОСОБА_4 має гарні стосунки з членами своєї родини, проводить багато часу з мамою та вітчимом, якого в розмові називає татом; емоційний стан ОСОБА_4 в нормі, дитина може і радіти, і сумувати, проявляє адекватні до ситуації емоції, не проявляє агресивності по відношенню до інших. За консультацією до практичного психолога гімназії з приводу будь-яких проблем або труднощів виховання чи розвитку дитини ні мати, ні вітчим не звертались.

Листом від 10.04.2025 Запорізької гімназії «Запорізька Січ» Запорізької міської ради надано інформацію у відповідь на запит адвоката Опанасенко Л.В., де зазначено наступне. Неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в Запорізькій гімназії «Запорізька Січ» з 01.09.2023. Під час навчання у 1-2 класі ОСОБА_4 проявила себе як здібна, розумна та старанна учениця. Вона демонструє високі результати в навчанні, активно долучається до класного життя. Дівчинка відзначається доброзичливістю, відкритістю у спілкуванні, легко знаходить спільну мову з однолітками, поводиться дружньо та привітно. Має позитивний авторитет серед однолітків - її поважають, цінують думку, зважають на її поради. Завжди відповідально ставиться до виконання доручень учителя, уважна й активна на заняттях. Зауважень щодо поведінки з боку вчителів-предметників не отримувала, домашні завдання виконує сумлінно й своєчасно. ОСОБА_4 вміє доглядати за собою: робоче місце підтримує в охайному стані, самостійно переодягається, не потребує допомоги вчителя у побутових ситуаціях. Займається в шкільних гуртках «Умілі ручки» та «Школа безпеки», бере активну участь у позакласній діяльності. ОСОБА_4 проживає разом із мамою - ОСОБА_1 та вітчимом - ОСОБА_6 , які активно залучені до її навчання та виховання. Вони виявляють щиру зацікавленість у шкільному житті ОСОБА_4, беруть участь в організації позакласних заходів, регулярно відвідують батьківські збори, сприяють участі дитини в навчальних екскурсіях. Вони дбають про безпечне дозвілля ОСОБА_4, приділяють увагу формуванню навичок інформаційної безпеки, контролюють її поведінку в мережі Інтернет, а також створюють умови для успішного навчання. У гімназії шкільні внески не передбачені. Біологічний батько ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , участі у вихованні, навчанні та розвитку здібностей доньки не бере. За два роки навчання доньки у гімназії жодного разу не з`являвся у закладі освіти, не відвідував батьківських зборів, не виходив на зв`язок із класним керівником та адміністрацією. Протягом навчання ОСОБА_4 у школі, ОСОБА_6 , вітчим дівчинки, бере активну участь у її шкільному житті: за можливості супроводжує дівчинку до школи та забирає після занять, цікавиться її успішністю, поведінкою та емоційним станом. Підтримує регулярний контакт із класним керівником та адміністрацією гімназії. Під час спілкування у родинному колі ОСОБА_4 звертається до ОСОБА_15 як до тата, що свідчить про тісні емоційні зв`язки між ними.

Відповідно до листа Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі від 15.05.2025 № 54866/8-29.24-35 встановлено наступне. На виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 332/1052/19, виданого 30.05.2019 Заводським районним судом міста Запоріжжя про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 21.03.2019 року до досягнення нею повноліття. У межах виконавчого провадження перевірено майновий стан боржника та здійснюються заходи примусового виконання рішення суду. Зокрема, винесені постанови про звернення стягнення на рахунках боржника та про встановлення тимчасових обмежень, передбачених ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно інформації, яка наявна в АСВП, боржник починаючи з II кварталу 2021 року відомості про отримання заробітної плати боржником у Державній податковій службі відсутні. Розрахунок заборгованості по аліментам здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 195 Сімейного Кодексу України, тобто виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Заборгованість за несплатою аліментів становить 193 644,37 грн. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, боржнику належить 1/2 частина квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації від 19.05.2025 ФОП « ОСОБА_16 » встановлено, що дитина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спостерігається у сімейного лікаря ОСОБА_16 з 2018 року. З приводу лікування та профілактичного огляду завжди зверталась тільки мати дитини. Батько дитини ніколи не звертався на прийом та не цікавився станом здоров`я дитини. З 2022 року дитина постійно приходить на прийом з матір`ю та чоловіком матері (вітчимом дитини) ОСОБА_6 . Під час прийому стосунки вітчима та дитини гарні. ОСОБА_6 завжди цікавиться станом здоров`я дитини. ОСОБА_4 спостерігається у сімейного лікаря з діагнозом: Рецидивуючий обструктивний бронхіт та потребує оздоровлення.

Відповідно до акту з місця проживання від 04.06.2025 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею зареєстрована та проживає її малолітня донька: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (донька від попереднього шлюбу з ОСОБА_2 ). За адресою: АДРЕСА_2 орієнтовно з 2019 року (ще до офіційного укладення шлюбу 29.09.2023) проживає без реєстрації чоловік ОСОБА_17 . Сумісними зусиллями родина виховує неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В присутності сусідів, малолітня ОСОБА_8 називає вітчима «батьком». В родині відчуваються теплі родинні відносини. ОСОБА_6 настільки прив`язався до дитини, що бажає її удочерити. Біологічний батько дитини - ОСОБА_2 з 2018 року дитину не провідує, зі святами не поздоровляє, участі у її житті та вихованні не приймає. Акт складено квартальною Луб С.М. за участі сусідів ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Згідно довідки Комунального закладу «Центр культурних послуг» № 232 від 17.06.2025, виданої ОСОБА_1 , встановлено, що її донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займається у комунальному закладі «Центр культурних послуг» та є учасницею Зразкового колективу сучасного танцю «EMOTION» під керівництвом ОСОБА_21 з 2022 року. За період, який займається ОСОБА_4 у колективі, батько дитини, з керівником колективу не зустрічався та не спілкувався, успіхами та досягненнями доньки не цікавився. Заняття, батьківські збори та концерти за участі ОСОБА_22 разом з вітчимом ОСОБА_6 . Всі фінансові питання, а саме: сплату коштів за участь у змаганнях (фестивалях) та пошиття костюмів, вирішувала також мати та вітчим ОСОБА_4.

Відповідно до акту обстеження умов проживання матері за адресою: АДРЕСА_2 , складеного спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно з інспекторами патрульної поліції ВЗГ УПП в Запорізькій області від 11.07.2025, матір ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чоловіком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та з бабусею ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і дідусем ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в трикімнатному будинку. Санітарний стан приміщення добрий. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: є окреме спальне місце, куточок для навчання, одяг та взуття, канцелярське приладдя. Інші кімнати обладнано усіма необхідними меблями та побутовою технікою. Проведено бесіду з матір`ю ОСОБА_1 , яка повідомила, що в 2019 році шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано та стягнуто аліменти на утримання дитини. В 2021 році ОСОБА_2 виїхав на заробітки до Польщі. Батько дитини з 2018 року не бачив дитину, не цікавився її життям та здоров`ям, матеріально не допомагав. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.05.2025 р. становить 193 644,37 гри. Проведено бесіду з малолітньою ОСОБА_8 , яка повідомила, що мешкає з мамою, татом ОСОБА_25 , бабусею та дідусем. ОСОБА_26 займається її вихованням, купляє речі, іграшки, продукти.

Спеціалістами відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 16.07.2025 було здійснено вихід за адресою місця реєстрації батька ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , але вдома нікого не було. На залишене запрошення до відділу ніхто не відреагував.

Відповідно до інформації Відділення поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 22.07.2025, скарг або заяв відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не надходило. Вищезазначені громадяни до адміністративної відповідальності не притягались.

Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 1557/01-22/18.01-1565 від 22.09.2025, встановлено, що ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням доньки не займається, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не проявляє відносно малолітньої батьківського піклування, має заборгованість зі сплати аліментів, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування, вирішила: - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам малолітньої дитини.

Окрім того, у судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 зазначив, що з 2019 року проживають разом із позивачкою ОСОБА_1 , а у 2023 році шлюб зареєстрували офіційно. Батька ОСОБА_4 - ОСОБА_2 жодного разу не бачив. З дитиною поводить багато часу, матеріально забезпечує, надає усю батьківську любов, повністю виховує дитину та підтримує її, разом обирали школу, забезпечує відпочинок дитини. Без дозволу відповідача - батька ОСОБА_8 , дитина не може виїхати за кордон. Батько дитини взагалі не цікавився життям та здоров`ям своєї доньки, в свою чергу, ОСОБА_8 батьком не цікавиться. Повністю взяв на себе відповідальність за дитину.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , повідомила, що вона є хрещеною матір`ю ОСОБА_8 . Відповідач - ОСОБА_2 , ще у 2017 році покинув родину, а у 2018 році взагалі пішов з родини, залишивши їх у тяжкому матеріальному становищі (позивачка зверталася до неї за фінансовою допомогою). Останній раз відповідач був у 2019 році на дні народженні доньки, та більше не цікавився її життям та здоров`ям, з дитиною не спілкується. Соціальні мережі відповідача свідчать про те, що він працює фітнес-тренером та має доходи.

Свідок ОСОБА_9 , яка була допитана у судовому засіданні, зазначила, що знайома з позивачкою - ОСОБА_1 з 2014 року, а також з відповідачем - ОСОБА_2 . На її очах позивачка та відповідач познайомилися, почали зустрічатися, згодом одружилися та народили дитину. Тісно спілкується з позивачкою, їх діти разом займаються танцями та часто їздять на змагання, святкують разом дні народження ОСОБА_8 , на яких відповідач ОСОБА_2 жодного разу присутнім не був. Відповідач з самого народження дитини не приймав участі у її вихованні. Свідок не бачила останнього ні у лікарні, ні у дитячому садочку, тощо. З 2019 року завжди з дитиною був чоловік позивачки - ОСОБА_6 , який приділяє увагу дитині, займається її вихованням, донька ОСОБА_8 вважає його батьком. Відповідач залишив без засобів існування позивачку та свою доньку в той час, коли дитина потребувала лікування. ОСОБА_4 завжди з матір`ю та її чоловіком - ОСОБА_6 . Вважає, що батько ОСОБА_8 самоусунувся від виховання дитини.

За підсумками досліджених матеріалів справи, пояснень позивача та свідків, у сукупності, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки.

Отже, зазначені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків.

При цьому, суд враховує, що перебування відповідача за кордоном не є перешкодою для вчинення заходів щодо виховання, спілкування та утримання дитини, якими останній свідомо нехтує та не вчиняє жодних заходів тривалий час.

Досліджені судом докази у сукупності, на переконання суду, достатньо свідчать про свідоме ухилення батька від виконання свого обов`язку виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тощо. Жодних доказів зворотнього або на спростування доводів позивача, відповідачем суду не надано.

Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року, зазначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Із змісту ч. 1-3 статті 150 СК України слідує, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України).

Учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21)).

Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: припинення правовідношення, а також його анулювання (частина друга статті 18 СК України).

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року).

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (пункти 1-6 частини першої статті 164 СК України).

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18)).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року в справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18) зазначено, що: «тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України, правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно роз`яснень у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Отже, суд вважає, що саме поведінка відповідача призвела до тривалого повного відокремлення батька від дитини, зокрема, враховуючи її вік на момент припинення контакту, зумовило не лише значне ослаблення, але й повне припинення зв`язку між ним та дитиною, дитина тривалий час проживає з матір`ю та вітчимом, які її утримують, займаються вихованням, а батько свідомо нехтує батьківськими обов`язками, об`єктивних перешкод для участі у вихованні не зазначено, що є достатньою підставою для позбавлення відповідача батьківських прав.

Оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність достатніх доказів на підтвердження факту свідомого ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини відповідачем ОСОБА_2 .

За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування відповідачем своїх обов`язків відносно своєї дитини, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку з чим, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 .

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 150, 155, 164-166 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Роз`яснити сторонам у справі, що відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Повне рішення суду складено 14 січня 2026 року.

Суддя І.А. Крамаренко