Справа №345/7135/25
Провадження № 2/345/439/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2026 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кардаш О.І.

за участю секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Калуської міської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, вимоги якого мотивує таким, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє місце проживання якої було: АДРЕСА_1 . Спадкодавець ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 09.03.1998 року та зареєстрований в реєстрі за № 7 який не змінювався та не відмінявся, згідно якого остання заповіла позивачу все належне їй майно. Таким чином, після смерті спадкодавця ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: на будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна вартість спадкового майна становить 255 622,00 грн.

В установленому законом порядку, спосіб та строк позивач звернувся до в.о.державного нотаріуса Калуської державної нотаріальної контри Івано-Франківської області А.М. Федина з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , однак, постановою нотаріуса від 21.10.2025 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначене спадкове майно в зв`язку з тим, що у Свідоцтві про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутні печатка і підпис голови виконавчого комітету Боднарівської сільської ради Калуського району та рекомендовано за захистом свого права звернутися до суду.

В зв`язку з тим, що іншим способом захистити свої спадкові права позивач не має можливості, а тому вимушений звернутися до суду за захистом свого неоспорюваного права та просить суд винести рішення яким визнати за позивачем ним, право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на будинковолодіння в цілому, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Романів О.П. в судове засідання подала заяву про слухання справи у її відсутності, вимоги позову підтримала та просить суд його задовольнити.

Відповідач представник Калуської міської ради Білецький Б.І. в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти задоволення позову (а.с.30-31) .

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті свого дідуся ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10,11).

Зокрема, за життя ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений 09.03.1998 року Новицькою М.Д., секретарем виконкому Боднарівської сільської ради, Калуського району Івано-Франківської області та зареєстровано у реєстрі №7. Згідно цього заповіту, на випадок своєї смерті ОСОБА_2 зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати на день смерті, і на що за законом буде мати право заповіла ОСОБА_1 (а.с. 10).

Згідно даного заповіту спадкодавець ОСОБА_3 , яка мешкала та була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 , заповіла позивачу все належне йому майно, зокрема і вказаний житловий будинок.

Факт належності вищезазначеного будинковолодіння спадкодавцю, підтверджується що згідно з довідки від 05.08.2025 №00232, яку видано ОКП Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації будинковолодіння АДРЕСА_1 має наступні технічні характеристики: станом на 13.06.1990р. (момент здійснення реєстрації права власності) літ.А житловий будинок загальна площа 41,6 кв.м., житлова площа 16,5 кв.м.; літ. Б сарай загальна площа 28,6 кв.м.; літ.В стодола загальна площа 25,0 кв.м.; літ. Г вбиральня загальна площа 0,9 кв.м; №1ворота 5,5 кв.м.; №2 огорожа 16,4 кв.м.; криниця 8 мпг (а.с.17).

Станом на 05.08.2025 (момент здійснення обстеження) до складу домоволодіння входили: літ.А житловий будинок загальна площа 66,9 кв.м., житлова площа 42,2 кв.м.; літ. Б сарай загальна площа 28,6 кв.м.; літ.В стодола загальна площа 25,0 кв.м.; літ. Г вбиральня загальна площа 0,9 кв.м; літ. Д літня кухня загальна площа 38,0 кв.м.; №1ворота 7,1 кв.м.; №2 огорожа 45,3 кв.м.; №3 криниця 8 мпг. Загальна площа житлового будинку літ. А збільшилась на 25,3 кв.м., а житлова на 26,0 м.кв. внаслідок реконструкції, побудовано літню кухню літ.Д, будівельні роботи проводились до 1991 року. Площа воріт №1 збільшилась на 2,3 м.кв., огорожі №2 на 28,9 м.кв. в результаті їх перебудови.

Щодо реєстрації права власності повідомлено, що згідно архівних даних 13.06.19902 р. за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 . Підстава реєстрації свідоцтво про право власності б/н від 13.06.1990р. видане виконкомом Боднарівської сільської ради на підставі рішення виконкому Боднарівської сільської ради від 14.02.1990 №17. Реєстровий запис №312, книга №2. Переходів права власності на даний об`єкт в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не реєструвалось. (а.с.9, 13-17).

Інвентаризаційна вартість об`єкта нерухомого майна становить 255622,00 гривень. Реєстрація права власності на це майно не проводилась. (а.с.18).

Окрім цього, на спадкове майно 05.08.2025 року Івано-Франківським ОБТІ, інвентаризаційна справа № 13838, виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 (а.с. 13-16).

Відповідно до звіту про оцінку майна, яка видана Івано-Франківським ОБТІ, інвентаризаційна вартість вказаного домоволодіння станом на 13.11.2025 року становить 255 622 грн. (а.с. 18).

В установленому законом порядку, спосіб та строк позивач звернувся до в.о.державного нотаріуса Калуської державної нотаріальної контри Івано-Франківської області А.М.Федина з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, постановою нотаріуса від 21.10.2025 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначене спадкове майно в зв`язку з тим, що у Свідоцтві про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутні печатка і підпис голови виконавчого комітету Боднарівської сільської ради Калуського району та рекомендовано за захистом свого права звернутися до суду (а.с.12).

При цьому, відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2025/016884771 від 13.11.2025 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований в АДРЕСА_1 з 16.06.1984 року (а.с.8), подав заяву і прийняв спадщину у встановленому законом порядку. (а.с.12).

Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Одним із способів набуття права власності є спадкування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. ст. 1218 та 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. ст. 317, 318, 319 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цьогоКодексу.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Судом встановлено, що інших спадкоємців за заповітом немає, а відповідач проти задоволення позову не заперечує.

Отже, оцінивши в сукупності зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим, а зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, ст.ст. 392, 1216, 1218, 1223, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: