Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/4289/24
номер провадження 2-др/695/19/25
08 січня 2026 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Степченко М.Ю.
за участю секретаря с/з Землянухіної Є.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» - адвоката Зімірьової Ольги Олександрівни про ухвалення додаткового рішення, -
26.12.2025 до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшла заява представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» - адвоката Зімірьової Ольги Олександрівни про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
Представник позивача просить покласти на відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем у сумі 7000,00 грн.
Заявник посилається на те, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.11.2025 року в справі № 695/4289/24 частково задоволено позовні вимоги ТОВ «Верра Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
28.10.2025 року представником позивача до суду була надіслана заява про уточнення попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи. Представництво інтересів Позивача по справі здійснюється адвокатом відповідно до Договору про надання правової допомоги від 01.02.2024 р. Відповідно до п.3.1 Договору вартість наданих юридичних послуг Адвокат визначає самостійно після одержанням від Клієнта замовлення на надання юридичної допомоги та виставляє Клієнту відповідний рахунок.
25.12.2025 року адвокатом Зімірьовою О. О. було виставлено рахунок ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» №7 цього ж дня був підписаний Акт №7 про надання юридичних послуг.
У відповідності до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області №695/4289/24 від 18.11.2025 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення суми кредитної заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» заборгованість за кредитним договором 27508,17 грн., що складається з заборгованості за основним боргом 17296,80 грн. та процентів 10211,37 грн. та судовий збір у сумі 3020,00 грн. У решті позовних вимог відмовлено.

Даним рішенням не вирішувалось питання щодо судових витрат на правничу допомогу, понесених позивачем.

На виконання вимог ст.137 ЦПК України представником позивача подано заяву щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Заявником подано до суду договір про надання правової допомоги від 01.02.2024 року № 02/24, акт виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг від 25.12.2025 року на суму 7000,00 грн., який містить детальний опис наданих послуг. Із вказаного акту вбачається, що вартість однієї години роботи виконавця складає від 1000,00 грн (в залежності від різного роду умов та чинників), проведення процедури досудового врегулювання спору щодо боржника, підготовка позовної заяви про стягнення боргу, клопотання про витребування доказів та подання позову до суду разом з додатками, відстеження та моніторинг призначених судових засідань.

Витрати, які поніс позивач згідно договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 01.02.2024 року адвокатом Зімірьовою О.О. є витратами на професійну правничу допомогу відповідно до ст. ст. 133, 137 ЦПК України. Зімірьова Ольга Олександрівна є адвокатом на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та має відповідне посвідчення адвоката.

Адвокат Зімірьова О.О. з врахуванням акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 25.12.2025 року надала замовнику правову допомогу.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Суд виходить з того, що виконання адвокатом вказаних робіт за договорами про надання правничої допомоги здійснювалось для забезпечення ефективного здійснення процесуальних прав позивача.

Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Таким чином суд вважає, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво в судах тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Заявником не було надано належних доказів проведення процедури досудового врегулювання спору щодо боржника ОСОБА_1 . Також не було обгрунтовано надану послугу по відстеженню та моніторингу призначених судових засідань про справі №695/4289/24, з урахуванням того, що про призначені судові засідання суд повідомляє всіх учасників справи.

Проаналізувавши договір про надання правничої допомоги адвокатом Зімірьовою О.О., акт виконаних робіт, поданий адвокатом, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених відповідачем витрат, враховуючи обсяг складених адвокатом у рамках даної справи документів, час, витрачений адвокатом на надання таких послуг, суд вважає, що наявні підстави для часткового відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

Враховуючи викладене, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» - адвоката Зімірьової Ольги Олександрівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення у цивільній справі №695/4289/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу адвоката.

У решті заявлених вимог - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів у порядку, встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. Ю. Степченко

Повний текст додаткового рішення виготовлений 12 січня 2026 року.