Дата документу 13.01.2026
Справа № 336/8360/25
Провадження № 2/334/1285/26
УХВАЛА

Іменем України

13 січня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Дніпровського районного суду м.Запоріжжя Новікова Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» в особі представника Романенко Михайла Едуардовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Представник позивача Романенко М.Е. звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Відповідно до відповіді № 1723635 від 02.09.2025 з ЄДДР, сформованої засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» за запитом судді Зарютіна П.В. відповідач зареєстрований за адресою м.Запоріжжя, вул.. Чарівна, 109А/4

02.09.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя відкрито провадження по справі у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

17.12.2025 ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя матеріали позовної заяви направлено до Дніпровського районного суду м.Запоріжжя за підсудністю, за адресою ВПО.

08.01.2026 року справа надійшла до Дніпровського районного суду м.Запоріжжя та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену позовну заяву розподілено до провадження судді Новіковій Н.В.

Суддя, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшов висновку, що справа помилково направлена за підсудністю до Дніпровського районного суду м.Запоріжжя.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.2 ст.31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Таким чином, враховуючи, що справа прийнята до провадження Шевченківським районним судом м.Запоріжжя, з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду. Жодних змін у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором , що свідчить про належить до виключної підсудності іншого суду, не відбулося.

Отже, Шевченківський районний суд м.Запоріжжя після прийнята судом справи до свого провадження з додержанням правил підсудності помилково визначив територіальну підсудність вказаної справи за Дніпровським районним судом м.Запоріжжя.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Суд зазначає, що згідно положень ст. 378 ЦПК України, прийняття судом рішення з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), є підставою для скасування судового рішення і направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Ураховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, суд приходить до висновку про необхідність повернути матеріали справи, по якій відкрито провадження, як помилково направлені, до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

При цьому вказане не є спором щодо підсудності, як це визначено у ст. 32 ЦПК України, оскільки справа була надіслана до Дніпровського районного суду м.Запоріжжя помилково, тобто не у відповідності до приписів ст.31 ЦПК України.

Керуючись статтями 27, 28, 31, 32, 187, 260, 353 ЦПК України, суддя,

постановив:

Цивільну справу №336/8360/25 (2/334/1285/26) за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» в особі представника Романенко Михайла Едуардовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - повернути до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, як таку, що направлена до Дніпровського районного суду м.Запоріжжя помилково.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, а якщо учаснику справи ухвала суду не була вручена у день її складення - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: