Справа № 539/6123/25
Провадження № 6/539/5/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі головуючого судді Пилипчука М. М., за участю секретаря судового засідання Крайсвітньої Н. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, в цивільній справі за його заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ, -

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі ТОВ «ГК «Нафтогаз України») адвокат Павленко С. В. звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про визнання судового наказу по справі № 539/6123/25 таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги мотивує тим, що судовий наказ не підлягає виконанню, оскільки під час написання заяви про видачу судового наказу було допущено помилку. Представник заявника у поданій до суду заяві просив видати судовий наказ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожитий газ у відповідному будинку за особовим рахунком № НОМЕР_1 , проте ОСОБА_1 є власником лише частини такого будинку, має окремий особовий рахунок за адресою: АДРЕСА_1 , по якому заборгованість відсутня. Оскільки за особовим рахунком що дійсно належить ОСОБА_1 , заборгованість відсутня, то його обов`язок виконати судовий наказ відсутній.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив, заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Боржник в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Судом встановлено, що 08 грудня 2025 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за заявою ТОВ «ГК «Нафтогаз України» видано судовий наказ № 539/6123/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь вказаного товариства заборгованості за спожитий природній газ, яка виникла за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01 листопада 2022 року до 31 жовтня 2025 року у розмірі 50 842,71 грн.

Статтею 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах в нормовані Розділом VІ ЦПК України.

Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (частина третя статті 431 ЦПК України).

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (частина друга статті 432 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Враховуючи викладене, виходячи з того, що саме стягувач звернувся до суду з указаною вище заявою та заявив про помилковість вимог до боржника щодо стягнення заборгованості за спожитий природній газ, тобто обов`язок боржника відсутній повністю, то суд вважає за необхідне визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 12, 81, 89, 173, 259, 260, 261, 353, 432 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати судовий наказ, що виданий Лубенським міськрайонним судом Полтавської області 08 грудня 2025 року № 539/6123/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природній газ, яка виникла за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01 листопада 2022 року до 31 жовтня 2025 року у розмірі 50 842 (п`ятдесят тисяч вісімсот сорок дві) гривні 71 копійка, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М. М. Пилипчук