Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 494/1761/25
Номер проведження 2/508/16/26
У Х В А Л А

15 січня 2026 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Корсаненкової О.О.

за участі секретаря Сівачової І.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Миколаївка Одеської області цивільну справу № 494/1761/25 за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Гнатюк В`ячеслав Олександрович, до СТОВ «Надія України», Пересипської державної нотаріальної контори у місті Одеса, третя особа Миколаївська селищна рада Березівського району Одеської області про поновлення строку для прийняття спадщини та зобов`язання вчинити певні дії, суд

установив:

У серпні 2025 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить суд поновити їй строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати Березівську державну нотаріальну контору Одеської області видати їй свідоцтво про право на спадщину; зобов`язати СТОВ «Надія України» видати належним чином завірені копії документів щодо укладення договору про право користування земельною ділянкою між ОСОБА_2 та СТОВ "Надія України", а також інші документи щодо передання права користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:003:0232 іншим особам.

Ухвалою суду від 15.10.2025 року зазначений позов було залишено без руху для надання постанови (відповіді) нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, уточнення заявлених позовних вимог , які підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, та визначення кола осіб, які братимуть участь у справі: орган місцевого самоврядування, за відсутності інших спадкоємців, або спадкоємець (спадкоємці) (із наданням відповідних доказів цього). Позивачу надано десятиденний строк для усунення вказаних недоліків.

28.10.2025 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до якої зазначає про відсутність письмової відповіді нотаріуса на заяву позивача про прийняття спадщини, а також відсутність інших спадкоємців після померлого батька. Просить суд замінити відповідача Березівську державну нотаріальну контору Одеської області на Пересипську державну нотаріальну контору у місті Одеса, оскільки на даний час Березівська державна нотаріальна контора фактично в м.Березівка не функціонує, обов`язки по нотаріальному обслугговуванню населення Березівського району Одеської області покладено на Пересипську державну нотаріальну контору у місті Одеса, що вбачається з сайту Нотаріат одеської області. Також, просив залучити у якості третьої особи Миколаївську селищну раду Березівського району Одеської області, оскільки в порядку ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Ухвалою суду від 03.11.2025 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого судового засідання з повідомленням (викликом сторін). Відповідачу запропоновано подати відзив на позов. Замінено відповідача Березівську державну нотаріальну контору Одеської області на Пересипську державну нотаріальну контору у місті Одеса та залучено в якості третьої особи Миколаївську селищну раду Березівського району Одеської області. Витребувано з Пересипської державної нотаріальної контори у місті Одеса (65102 Одеська область м.Одеса вул.1-ша Сортувальна, 36Г) відомості про те, хто звертався із заявами про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , чи заводилася спадкова справа щодо майна померлого, якщо так, надати копії відповідних матеріалів, завірених належним чином.

21.11.2025 року на адресу суду від Пересипської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважають, що Березівська державна нотаріальна контора Одеської області є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між учасниками нотаріальної дії. Разом з тим зазначили, що спадкова справа №274/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведена Ананьївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області.

Підготовче судове засідання від 02.12.2025 року було відкладено за заявою представника позивача, через регулярні та аварійні відключення електропостачання.

На запит суду від 24.11.2025 року, 03.12.2025 року Ананьївська районна державна нотаріальна контора Одеської області надала копію спадкової справи № 274/2018 на майно ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підготовче судове засідання від 17.12.2025 року було відкладено у зв`язку з неявкою позивача та її представника. При цьому, останні були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали.

Листом від 17.12.2025 року судом було роз`яснено позивачу ОСОБА_1 та її представнику адвокату Гнатюку В.О. наслідки неявки в судове засідання та запропоновано з`явитися в наступне підготовче судове засідання, призначене на 15.01.2026 року о 10-00 год., або подати заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Позивач та її представник у підготовче судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронних листів від 17.12.2025 року та поштові конверти, що повернулись на адресу суду. Причини неявки не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали.

Представник відповідача СТОВ «Надія України» у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить конверт, що повернувся на адресу суду із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Представник відповідача Пересипської державної нотаріальної контори у місті Одеса у підготовче судове засідання не з`явилась, заявою від 30.12.2025 року просили розглянути справу без їхньої участі.

Представник третьої особи Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області у судове засідання не з`явився, заявою від 09.01.2026 року просив розглянути справу без їхньої участі за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно із ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

Відповідно до приписів ст.58, ч.ч.3, 5 ст.223 ЦПК України позивач може забезпечити свою участь в судовому засіданні особисто або шляхом участі повноважного представника, при цьому особиста участь позивача не позбавляє його права мати при розгляді справі й представника, неявка ж представника за умови участі позивача не є перешкодою в розгляді справи, відкладення розгляду справи у такому випадку є правом, а не обов`язком суду, коли з урахуванням обставин суд дійде поважності причин та підстав відкладення справи, в той час у разі одночасної повторної неявки позивача та його представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від цих учасників процесу надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, та не з`явлення безпосередньо позивача не перешкоджає вирішенню спору.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в підготовче засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18 листопада 2022 року у справі № 905/458/21 зазначено, що нормами процесуального права передбачено право учасника справи: а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника); б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Неявка позивача або його представника в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки може означати втрату позивачем юридичного інтересу до розгляду його справи судом.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 березня 2023 року у справі № № 755/21179/21 - у разі, якщо позивач не з`явився в судове засідання, однак, повідомив суду інформацію про причини своєї неявки, суд має здійснити оцінку поважності таких причин. За відсутності такого повідомлення суд приймає рішення про залишення заяви без розгляду.

Питання поважності причин неявки є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються відповідні обставини. Поважними причинами є лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язуються з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне вчинення певної процесуальної дії.

Положення статті 223 ЦПК України вказують на необхідність врахування судом поважності/неповажності повідомлених позивачем суду причин своєї неявки до суду в залежності від того, чи є ця неявка першою чи повторною, та передбачають настання процесуальних наслідків у кожному конкретному випадку.

Згідно з частиною першою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду, за своєю природою, потребує регулювання з боку держави.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У постановах Верховного Суду: від 11 січня 2023 року у справі № 500/3032/18 (провадження № 61-19742св21), від 12 січня 2023 року у справі № 205/3009/16 (провадження № 61-6033св22), від 14 лютого 2023 року у справі № 947/15909/21 (провадження № 61-10773св22) зазначено, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами, що презюмується.

Таким чином, положення частини п`ятої статті 223 та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Суд зобов`язаний припиняти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема забезпечує захист інтересів відповідача, який змушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, провадження № 61-17220св18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, провадження № 61-9020св21, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

У рішенні від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03, у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив «:…. саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні»

Як вказано у постанові Верховного Суду від 28 березня 2023 року у справі № 711/7486/19 (провадження № 61-10183св21), процесуальний закон щодо наслідків неявки позивача у судові засідання є зрозумілим і передбачуваним для нього, щодо його застосування існує усталена судова практика залишення позову без розгляду.

Обізнаність позивача та її представника про дату, час та місце розгляду справи підтверджується матеріалами справи. Таким чином, стороні позивача було відомо про три підготовчі судові засідання, однак до суду вони не з`явилися і заяви про розгляд справи у їх відсутність не подали.

За встановлених обставин, враховуючи відсутність поважних обставин для відкладення розгляду справи, яка перебуває в провадженні суду з жовтня 2025 року, зважаючи на принцип розумності строків розгляду справи та те, що ОСОБА_1 та/або її представник втретє не з`явилися у підготовче судове засідання, про причини неявки вдруге не повідомили, при цьому заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали, хоча не були позбавлені можливості подавати будь-які заяви через систему «Електронний суд», засобами електронного чи поштового зв`язку, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду в порядку пункту 3 частин першої статті 257 ЦПК України.

При цьому слід ураховувати, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.46,47,223,247,257,258,260,261,268,353,354 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Гнатюк В`ячеслав Олександрович, до СТОВ «Надія України», Пересипської державної нотаріальної контори у місті Одеса, третя особа Миколаївська селищна рада Березівського району Одеської області про поновлення строку для прийняття спадщини та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області.

Суддя Олена КОРСАНЕНКОВА