Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/5936/25
Провадження № 2/572/754/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2026 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - Ведяніної Т. О.

при секретарі Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу № 572/5936/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ :

ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00-9785910 від 21.05.2024 року в розмірі 40106 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21 травня 2024 року ТОВ «Макс Кредит» та відповідач уклали Кредитний договір №00-9785910 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов якого, ТОВ «Макс Кредит» надало відповідачу кредит в сумі 10000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом та комісії в сумі 1000 грн. 21.05.2024 року ТОВ «Макс Кредит» через компанію ТОВ «Профітгід» перерахувало грошові кошти в сумі 10000 грн. на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 хх-хххх-8759, що в свою чергу свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. 17 лютого 2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №17022025-МК/Юніт капітал .У відповідно до якого позивачу відступлено право грошової вимоги відповідача за кредитним договором.

ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №00-9785910 від 21.05.2024 року в розмірі 45106 грн., з яких 11000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 29106 грн. заборгованості за відсотками, 5000 грн. заборгованість за штрафними санкціями.

На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн.

Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.4 ст.277 ЦПК України відповідачем суду не подано.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою суду від 07 листопада 2025 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

10 грудня 2025 від АТ КБ «ПриватБанк» на виконання вимог ухвали суду надійшли витребувані судом докази.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Судом встановлено, що 11 травня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем укладено Договір кредитної лінії №00-9785910 (у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора №91786).

Відповідно до умов вказаного договору, ТОВ «Макс Кредит» зобов`язалося надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 10000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію, яка стягується одноразово та складає 1000 грн., а також проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. Процентна ставка складає 1,47%. Строк дії кредитної лінії (строк кредитування) складає 360 календарній днів, дата повернення кредиту визначена 16 травня 2025 року.

На виконання умов Кредитного договору, 21 травня 2024 року, первісний кредитор - ТОВ «Макс Кредит» ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПрофітГід» на платіжну картку № 4149-62хх-хххх-8759

Отже, первісний кредитор ТОВ «Макс Кредит» свої зобов`язання щодо надання грошових коштів відповідачу виконав в повному обсязі.

Крім того, згідно з відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» за №20.1.0.0.0/7-251126/63759-БТ від 28.11.2025 року, наданою на виконання ухвали суду встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітована картка №728759 на яку 21.05.224 року здійснено переказ коштів в сумі 10000 грн.

Із наданої банком виписки по рахунку вбачається, що ОСОБА_1 використовувалися кредитні кошти.

17 лютого 2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу №17022025-МК/Юніт капітал .У відповідно до якого позивачу відступлено право грошової вимоги відповідача за кредитним договором.

Відповідно до реєстру боржників за Договором факторингу №17022025-МК/Юніт капітал від 17 лютого 2025 року до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №00-9785910 від 21травня 2024 року на загальну суму 40106,00 грн.

Суд вважає, що перехід права вимоги за Кредитним договором проведено згідно вимог законодавства, про що суду позивачем надано належні та допустимі докази.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 01 жовтня 2025 року, за кредитним договором №00-9785910 від 21 травня 2024 року, сума боргу становить 45106,00 грн., яка складається із: 11000 грн. - заборгованість по кредиту; 29106 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 5000 грн. заборгованість за штрафними санкціями.

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.

Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі. Його дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

При цьому суд враховує, що відбулась заміна кредитора - до позивача ТОВ «Юніт Капітал», перейшли права ТОВ «Макс Кредит», і він має право вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за штрафом, суд виходить з наступного.

Зі змісту п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, що триває станом на теперішній час.

Зважаючи, що Кредитний договір №00-9785910 укладений 21 травня 2024 року, тобто в період дії воєнного стану в Україні, відповідач звільнений від обов`язку сплати штрафу.

Тому суд, у стягненні з відповідача 5000 грн. штрафу , відмовляє.

Судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від позивача грошових коштів не повернув, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 40106 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З гідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд звертає увагу, що до матеріалів справи надано докази, які підтверджують сплату позивачем судового збору в сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №30166 від 31 жовтня 2025 .

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025 року, додаткову угоду № 0 від 11.09.2025 року про надання правничої допомоги, акт прийому передачі наданих послуг від 01.10.2025 року, відповідно до яких , послуг надано на загальну суму 7000 грн.

Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 5000,00 грн.

Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому судові витрати, понесені позивачем, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

З відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2153,87 грн.( 40106,00 х2422,40:45106,00=2153,87) , витрати на правничу допомогу в розмірі 4445,75 грн. (40106,00 х 5000:45106,00=4445,75).

На підставі наведеного, ст.ст.11, 553, 554, 627, 628, 1054, 526 ЦК України, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (вул.бульвар Лесі Українки,34 офіс 333, м.Київ , ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина № НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №00-9785910 від 21.05. 2024 року у розмірі 40106 (сорок тисяч сто шість) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 2153(дві тисячі сто п`ятдесят три ) гривні 87 коп. сплаченого судового збору та 4445 (чотири тисячі чотириста сорок п`ять) гривень 75 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: