Справа № 467/484/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2026 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Догарєвої І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Скорнякової С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області цивільну справу у порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в :

14.04.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що 15.04.2011 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з відповідачкою. Разом подружжя не проживає, сім`я перестала існувати, подружжя має різні погляди на життя. Сенсу підтримувати такі відносини немає. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони не зійшлися характерами. Відповідачка виявляє до позивача неповагу, вчиняє сварки, що й призвело до припинення шлюбних відносин. Із зазначених причин позивач звернувся до суду з проханням шлюб з відповідачкою розірвати. Судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн та на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн просив стягнути на його користь з відповідачки.

Ухвалою судді від 16.047.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 17.06.2025 року за клопотанням представника відповідачки сторонам надано строк для примирення тривалістю шість місяців, до 17.12.2025 року. Провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 22.12.2025 року провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу поновлено.

Позивач в судове засідання не з`явився, разом з позовом подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися. Від представника відповідачки надійшла заява про розгляд справи без участі сторони відповідача, у якій проти задоволення позову вона не заперечувала, оскільки примирення сторін не відбулося. Проти стягнення з відповідачки судових витрат та витрат на правову допомогу заперечувала за відсутності їх належного підтвердження.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 15.04.2011 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 . Актовий запис №67 від 15.04.2011 року, місце державної реєстрації шлюбу Південноукраїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Зазначене підтверджено повторним свідоцтвом про шлюб від 04.04.2025 року Серія НОМЕР_1 .

Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями повторних свідоцтв про народження від 04.04.2025 року серія НОМЕР_2 та серія НОМЕР_3 відповідно.

Позивач в позовній заяві стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, шлюб існує формально, вважає, що такий шлюб зберігати не доцільно. Зазначене не заперечується відповідачем, зважаючи на позицію, викладену у заяві представника відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, примирення між сторонами за час наданого судом шестимісячного строку не відбулося. За таких умов, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, отже позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та мають бути задоволені, а шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 15.04.2011 року, слід розірвати.

Статтею 113 СК України закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Право на вибір прізвища належить до особистих немайнових прав подружжя. Зважаючи на відсутність відповідних клопотань про відновлення дошлюбного прізвища, прізвище відповідачки слід залишити « ОСОБА_7 ».

Щодо судових витрат по справі суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру на її оплату, до матеріалів справи додано квитанцію до прибуткового касового ордеру №1 від 11.04.2025 року на суму 1000,00 грн, видану АБ «Рябуха». Підставою платежу зазначено: правова допомога.

Доказів на підтвердження укладення договору про надання правничої допомоги з адвокатом, детального опису виконаних ним робіт та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги ОСОБА_1 не надано. За таких обставин, підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу судом не встановлено.

Що стосується судового збору, то за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги суд задовольняє у повному обсязі, тому стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає судовий збір у повному обсязі згідно квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 14.04.2025 року у розмірі 1211,20 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 104, 110, 112, 113 СК України, ст. 141, 247, 258- 259, 263-265, 280-282ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Арбузинка Арбузинського району Миколаївської області, та ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, зареєстрований 15.04.2011 року, місце державної реєстрації шлюбу Південноукраїнський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 67.

Відповідачу ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_7 ».

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 витрат на оплату правничої допомогу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Догарєва