Справа № 303/8011/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 січня 2026 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослоя Г.Г.,

суддів: Джуги С.Д., Мацунича М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 грудня 2024 року за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2024 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк», скорочена назва АТ «А-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 23 479,09 гривень.

Позов мотивовано тим, що 23.01.2024 відповідачка приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку.

23.01.2024 відповідачкою підписано Заяву щодо встановлення кредитного ліміту (або Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком), на підставі якої (яких) відповідачці відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Відповідачці надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».

Зазначає, що позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачці кредит у розмірі відповідно до умов договору. В свою чергу відповідачка зобов`язання за договором не виконала, внаслідок чого станом на 31.08.2024 утворилась заборгованість в розмірі 23 479,09 грн., яка складається з наступного: 19 982,69 грн. заборгованість за кредитом; 3 496,40грн. заборгованість за відсотками.

В підтвердження обставин, на які позивач посилався як на підставу для задоволення позову, товариством додано до позовної заяви копії письмових доказів: розрахунок заборгованості за договором б/н від 23.01.2024 станом на 31.08.2024 (а.с. 5 зворотній бік аркуша), анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 23.01.2024 (а.с.6), заява щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 23.01.2024 (а.с.7-8), паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «АТБ» (а.с.10-11), виписка по картці від 31.08.2024 (а.с.12-13), довідка за картками (а.с.14), довідка за лімітами (а.с.15), витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» (а.с.17-23), тарифи по картці «Зелена» (а.с.24-25), копія паспорту відповідачки (а.с.26).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 грудня 2024 року позов Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» заборгованість за кредитним договором від 23.01.2024 у розмірі 19 982,69 грн. Вирішено питання про судовий збір.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції визнав доведеним факт укладення договору між Банком та ОСОБА_1 та наявність боргу, який становить тіло кредиту. Відмова суду у частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачки нарахованих банком відсотків за користування кредитом мотивована тим, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент Банк» від 23.01.2024, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Акціонерне товариство «Акцент-Банк», в інтересах якого діє адвокат Омельченко Євген Володимирович, подало апеляційну скаргу. Вважаючи, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального права, просить скасувати рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.12.2024 в частині відмовлених позовних вимог та задовольнити позовні вимоги АТ «А-Банк» про стягнення заборгованості з відповідачки ОСОБА_1 в повному обсязі.

У апеляційній скарзі товариство зазначає, що доданими документами до позовної заяви підтверджується згода позичальника з умовами кредитування. Вказане доводиться заявою щодо встановлення кредитного ліміту, в якій чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка, та багато іншого. Заяву підписано боржником за допомогою електронного підпису. Свою згоду на використання електронного підпису відповідач надала у Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг в А-Банку. У своїх доводах апелянт посилається на ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», відповідно до якої для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).

Вказує, що паспорт кредиту оформлено у відповідності до Додатку №1 до Закону України «Про споживче кредитування», і строк кредиту зазначається у розділі №2 «Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача» підрозділі «Строк кредитування» де зазначено строком кредитування 240 місяців.

Апелянт вважає доведеним погодження сторонами відсоткової ставки за користування кредитними коштами, та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення суду у справі з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом даного апеляційного перегляду, відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України, є рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові щодо стягнення заборгованості за відсотками, в іншій частині рішення суду не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 23.01.2024 ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банку».

Згідно Анкети-заяви відповідачка підтвердила власноручним підписом або цифровим (на екрані телефону), що надані нею документи є чинними та відповідають оригіналу. Надала згоду про те, що дана Анкета-заява, а також умови та правила надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщенні на сайті банку, становлять Договір про надання банківських послуг, а також про те, що використаний удосконалений електронний підпис буде використовуватись відповідачкою для вчинення правочинів та платіжних операцій ( а.с.6).

Відповідно до довідки за картками ОСОБА_1 було видано чотири кредитні картки: № НОМЕР_1 , строком дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_2 , строком дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_3 , строком дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_4 , строком дії до грудня 2031 року (а.с.14).

Згідно з довідки за лімітами клієнту ОСОБА_1 відповідно до кредитного договору б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC2) від 23.01.2024 встановлювався/збільшувався кредитний ліміт за період з 23.01.2024 по 31.08.2024 з 0.00 грн до 20 000 грн. (а.с.15).

Відповідно до умов, визначених у заяві щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 23.01.2024, ОСОБА_1 просила банк відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт, на умовах, визначених у заяві (а.с.7-8).

Згідно з реквізитів вказаної заяви ОСОБА_1 підписала таку 23.01.2024 о 00:31:12, шляхом накладення нею електронного підпису (а.с.8 зворотній бік аркуша).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 23.01.2024, доданого до позовної заяви, станом на 31.08.2024 відповідачці нараховано заборгованість у розмірі 23 479,09 грн, з яких: 19 982,69 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 3 496,40 грн - загальний залишок заборгованості за процентами. (а.с.5 зворотний бік аркуша).

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно з Положенням про застосування електронного підпису в банківській системі України, затвердженим Постановою Правління Національного банку України від 14.08.2017 № 78 використання удосконаленого ЕП, удосконаленої електронної печатки та простого ЕП здійснюється на підставі договору між банком і клієнтом, який укладається в письмовій формі (у вигляді паперового документа з власноручними підписами сторін або як електронний документ із кваліфікованим ЕП) після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму (пункт 14).

Відповідно до пункту 29 Положення фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, має право використовувати простий ЕП у разі дотримання таких вимог: 1) електронна взаємодія фізичної особи здійснюється виключно з банком і з використанням технології, визначеної банком; 2) використання простого ЕП здійснюється на підставі договору відповідно до вимог пункту 14 розділу II цього Положення.

Враховуючи положення частини першої ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У справі, яка переглядається, колегією суддів встановлено, що споживач банківських послуг ОСОБА_1 , підписавши власноручно або цифровим шляхом (на екрані телефону), засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису, що буде використовуватись нею для вчинення правочинів та платіжних операцій (а.с.6). Заява щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком підписана ОСОБА_1 23.01.2024, шляхом накладення електронного підпису о 00:31:12 год (а.с.7-8).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як зазначено вище, на підтвердження позовних вимог АТ «Акцент-Банк», крім Анкети-заяви, надав суду першої інстанції Паспорт споживчого кредиту та Заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 23.01.2024, підписану електронним підписом ОСОБА_1 (а.с. 7-8, 10-11). У вказаній Заяві сторонами погоджено вид кредиту, тип кредиту, встановлення пільгового періоду користування кредитним лімітом, який становить 62 дні за ставкою 0,000001%, строк кредитування, який складає 240 місяців, та процентну ставку, у разі виходу з пільгового періоду, яка буде нараховуватись на кредит у розмірі 3,4% на місяць. Крім цього, сторонами було погоджено відповідальність за порушення клієнтом будь-якого із грошових зобов`язань.

Зокрема, п.10.1 сторонами погоджено, що при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, застосовується ставка у розмірі 6,8 % на місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості (а.с.7).

Наданий банком розрахунок заборгованості свідчить, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, з приводу чого станом на 31.08.2024 має заборгованість у загальному розмірі 23 479,09 грн., яка складається із загальної заборгованості за кредитом у розмірі 19 982,69 грн та загальної заборгованості за процентами у розмірі 3 496,40 грн.

Доказів на спростування аргументів банку щодо розміру кредитної заборгованості відповідачкою не надано.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, оскільки не врахував те, що сторонами було погоджено, зокрема, процентну ставку, її розмір і порядок нарахування, та ухвалив рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Підписавши Заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, яка є складовою частиною кредитного договору та встановлює процентну ставку за користування кредитними коштами (3,4% на місяць, що становить 40,8% на рік) ОСОБА_1 , відповідно до статей 3, 627 ЦК України, добровільно погодилася на такі умови кредитного договору та взяла на себе відповідні зобов`язання. Тому суду слід було визначити й стягнути таку заборгованість відповідно до положень закону та умов підписаної відповідачкою Анкети-заяви та Заяви щодо встановлення кредитного ліміту за рахунком.

За вказаних обставин, рішення суду першої інстанції слід змінити з підстав, передбачених п.п. 3., 4 ч. 1 ст 376 ЦПК України, визначивши до стягнення всю суму боргу як за тілом кредиту, так і за процентами.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно положенням ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позовні вимоги АТ «Акцент - Банк» підлягають до задоволення у повному обсязі, з відповідача слід стягнути судові витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, у повному розмірі.

При поданні позовної заяви позивачем було сплачено 3028 грн (а.с.35), при поданні апеляційної скарги 4542 грн. Відтак з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Акцент-Банк» слід стягнути 7570 грн судового збору за розгляд справи в судах першої і апеляційної інстанцій.

Керуючись ст.368, ч. 1 ст. 369, п. 2 ч. 1 ст.374, п.п.3, 4 ст. 376, ст.ст. 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-банк» задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 грудня 2024 року змінити.

Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції.

Позов Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» заборгованість за кредитним договором від 23.01.2024 у розмірі 23 479,09 (двадцять три тисячі чотириста сімдесят дев`ять гривень 09 копійок) гривень, з яких 19 982,69 грн. заборгованість за кредитом, та 3496,4 грн. заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» (49074, Україна, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Батумська, будинок, 11, ) 7 570 грн. у відшкодування сплаченого судового збору, з яких: 3 028 грн. у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та 4 542 грн. у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 12 січня 2026 року.

Головуючий:

Судді: