Справа № 539/5205/25
Провадження № 2/539/162/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Алтухової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Ануфрієвої Н.М.,

представника позивача адвоката Слюсар К.С.,

представника відповідачки адвоката Лепіхіної О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій просив шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 24 лютого 2021 року, розірвати.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що 24 лютого 2021 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Дітей від шлюбу не мають. Протягом останнього року стосунки між ними розладились, зникло взаєморозуміння, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен із сторін живе окремим життям та своїми інтересами. З січня 2025 року сторони проживають окремо, сімейне життя не ведуть, шлюбних сосунків не підтримують. Фактично сім`я припинила існування. Примирення та збереження шлюбу між сторонами не можливе.

Ухвалою від 20 жовтня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду.

01.12.2025 представником відповідача подано відзив на позов, в якому зазначено, що позивач і відповідач ніколи не проживали разом в Україні. Одразу після реєстрації шлюбу сторони виїхали на постійне місце проживання в Китай. З 01 вересня 2022 року сторони проживали за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , що підтверджується договором оренди. Протягом шлюбу і після фактичного його припинення сторони проживали і продовжують проживати в ОСОБА_3 .

У відповіді на відзив від 05.12.2025 представник позивача зазначила, що позивач та відповідач свідомо обрали країну укладання шлюбу Україна, так як відповідач є громадянкою України та має місце реєстрації в Україні. Зазначила, що позивач є громадянином Федеративної республіки Німеччина та громадянином Італійської республіки та має дозвіл на проживання в ОСОБА_3 , однак дозвіл лише підтверджує законність, а не обов`язково факт фактичного проживання.

09.12.2025 представником відповідача до суду подано заперечення на відповідь на відзив, в яких вона наполягає, що останнім спільним місцем проживання позивача та відповідача є ОСОБА_3 , в якому вони залишились проживати після фактичного припинення шлюбних стосунків, що доведено належними та достатніми доказами.

В судовому засіданні поставлено на обговорення питання щодо направлення цивільної справи до Верховного Суду для визначення підсудності.

Представник позивача, не заперечуючи тієї обставини, що сторони проживають за межами України, зазначила, що не вбачає підстав для направлення справи до Верховного Суду, оскільки відповідачка зареєстрована в м. Лубни Полтавської області.

Представник відповідачки просила направити справу до Верховного Суду для визначення підсудності.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Таким чином, оскільки позивач є громадянином Німеччини, відповідачка є громадянкою України, сторони фактично проживають за межами України, що ними не заперечується та підтверджується матеріалами справи, зазначену справу слід направити до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку ст. 29 ЦПК України.

Керуючись ст. 29 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу направити до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку ст. 29 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Полтавської області О.С.Алтухова