Справа № 716/1918/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2026 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.,

за участю секретаря судового засідання Якимик К.В.,

представника позивача Ватаманюка А.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», в особі представника позивача Єрмолова Є.М. звернулось до Заставнівського районного суду Чернівецької області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Підставою для звернення до суду із даною позовною заявою є та обставина, що відповідач є спадкоємцем ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. У зв`язку зі смертю останнього спадщину належним чином прийняла та оформила його дружина ОСОБА_1 , до якої позовні вимоги і пред`явлені. Просять стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.12.2019 у розмірі 55 933, 14 грн та судові витрати.

Ухвалою суду від 28.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позові.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю та заперечувала проти їх задоволення. Вказала, що їй відомо було про наявність кредиту, який оформляв її чоловік. Зазначеними кредитними коштами вона не користувалась. Після смерті чоловіка вона одразу повідомила банк про його смерть. Там їй вказали, що оскільки чоловік був військовослужбовцем, то борг за кредитом їй спишуть. Однак, після прийняття спадщини, вона отримала претензію від банку та від нотаріуса.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.12.2019 ОСОБА_2 ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. Цього ж дня останній підписав власноруч Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, а також погодив умови кредитування. Зокрема, ОСОБА_2 обумовив з позивачем тип кредиту та розмір кредитного ліміту в розмірі 50 000 грн; тип кредитної карти: картка «Універсальна»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією; процентну ставку: 43,2%; кількість та розмір платежів, їх періодичність; розмір мінімального обов`язкового платежу тощо.

На підставі укладеного Договору позичальник ОСОБА_2 отримав такий платіжний інструмент: кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 09/23, тип - "Універсальна". Відповідно до абз. 2 п. 2.1.1.2.5 Договору, сторони узгодили, що протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінений Банком в односторонньому порядку як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення, на підставі аналізу кредитоспроможності Клієнта в рамках розміру, зазначеного у абз.1 цього пункту, та не потребує додаткового погодження із Клієнтом. Позичальник ОСОБА_2 користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв регулярні операції.

Для користування кредитним лімітом в подальшому позичальник ОСОБА_2 також отримав такі платіжні інструменти: кредитну картку номер - НОМЕР_2 , строк дії - 02/27, тип "Універсальна".

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки, а саме згідно п. 1.4 шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Позивач виконав умови договору та надав Позичальнику кредитну картку(-ки), кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту, що підтверджується випискою по рахунку. Позичальник ОСОБА_2 користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, що вбачається з виписки по рахунку.

Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, а тому відкрилася спадщина.

На момент смерті відповідно до умов Договору обліковується не сплачена заборгованість у розмірі 55933,14 грн.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.

Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1281 ЦК України).

Як вбачається з правової позиції викладеної в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.07.2018 у справі №495/1933/15-ц: "Таким чином, стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`явлення вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса. …кредитор, скеровуючи претензію до нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі."

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог ст. 1281 ЦК України, 23.01.2024 позивач направив претензію кредитора до Заставнівської державної нотаріальної контори, відповідь на яку не отримав.

25.09.2024 позивач направив претензію кредитора до приватного нотаріуса Бурдейного Юрія Івановича, відповідь на яку також не отримав.

13.03.2025 позивач направив претензію кредитора до Глибоцької державної нотаріальної контори, яка була перенаправлена до приватного нотаріуса Бурдейної Галини Петрівни.

07.04.2025 позивач отримав лист від приватного нотаріуса Бурдейної Галини Петрівни, з якого дізнався, що спадкоємцем померлого позивальника ОСОБА_2 є відповідач ОСОБА_1 .

16.04.2025 позивач направив претензію на адресу відповідача ОСОБА_1 щодо сплати заборгованості за Договором.

На момент звернення до суду із вказаним позовом претензія кредитора щодо сплати заборгованості спадкоємцем ОСОБА_1 не виконана та не задоволена.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи відповідачу ОСОБА_1 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на майно позичальника ОСОБА_2 . Зокрема, видано свідоцтво на житловий будинок в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0977 га, кадастровий №:02:006:0074; а також автомобіль марки OPEL, модель VECTRA, 1995 року випуску. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не має.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2019 року у справі №640/6274/16-ц, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора, оскільки його відповідальність за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивальник ОСОБА_2 не виконав за життя умов кредитного договору і добровільно не сплатив визначені договором платежі.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а відповідач ОСОБА_1 спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_2 прийняла, шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом стягнення заборгованості за спірним кредитним договором саме з відповідача в розмірі 55933 грн 14 коп.

З огляду на викладене, враховуючи наявність непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне вимоги позивача задовольнити.

Одночасно, судом встановлено, що внаслідок невиконання позичальником ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору № б/н від 04.12.2019, позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривні, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжною інструкцією № BOJ65B4CV0 від 25.08.2025 на зазначену суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного, з відповідача належить також стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

На підставі ст. 61 Конституції України, ст. ст.6, 526, 536, 627, 626, 628, 549, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.141, 128, 258, 259, 263- 265, 268, 273, 279, 280-283 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» () заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.12.2019 у розмірі 55933,14 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), на користь АТ КБ «ПриватБанк» () судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору, в розмірі 2422,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішенн до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін по справі:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», адреса місцезнаходження: м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ;

представник позивача - Єрмолов Євген Миколайович, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_3 , тел. НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ