Справа № 930/2676/25
Провадження №2/930/292/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2026 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі судді Богоніс Н.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м. Немирів Вінницької області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», за підписом його представника Паладич Аліни Олександрівни, до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» через свого представника Паладич Аліну Олександрівну звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі позичальник або відповідач), у якому просить стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 08.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (надалі первісний кредитор) та ОСОБА_1 (надалі позичальник, відповідач) шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем було укладено Кредитний договір №4540052 (далі Кредитний договір), за умовами якого Товариство надало Споживачу кредит в сумі 2000,00 грн. строком на 350 днів, 09.04.2024 року було укладено додатковий договір до Кредитного договору №4540052, за умовами якого Товариство надало Споживачу додатково кредит в сумі 1500,00 грн.

За користування кредитом відповідач мав сплачувати проценти відповідно до стандартної процентної ставки у розмірі 2,5 % в день за користування кредитом, яка застосовується протягом строку кредитування.

24.12.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 01.02-36/24 від 24.12.2024 року відповідно до якого ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитним договором №4540052 укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА».

Відповідачем було внесено кошти на погашення заборгованості за договором 06.05.2024 року в сумі 2462,51 грн., з яких 0,01 грн. зараховано в погашення боргу по тілу кредиту, 2462,50 грн. зараховано в погашення боргу по відсотках.

Однак, на переконання позивача, відповідач не виконав свого зобов`язання по договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість станом на дату звернення до суду в розмірі 25547,64 гривень, з яких: 3499,99 гривень - сума заборгованості по тілу кредиту; 20297,68 гривень - сума заборгованості по відсотках; 1750,00 гривень сума заборгованості по штрафу.

Ухвалою суду від 10.11.2025 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень.

Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження було надіслано 10.11.2025 року, проте лист повернувся до суду з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», тому у відповідності до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи. Крім того копія ухвали про відкриття провадження від 10.12.2025 року було надіслана 10.12.2025 року на електронну адресу відповідача, вказану у кредитному договорі.

Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав.

Жодних інших заяв по суті справи від учасників до суду не надходило.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Отже, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 08.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (надалі первісний кредитор) та ОСОБА_1 (надалі позичальник, відповідач) шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем було укладено Кредитний договір №4540052 (далі Кредитний договір), за умовами якого Товариство надало Споживачу кредит в сумі 2000,00 грн. строком на 350 днів, 09.04.2024 року було укладено додатковий договір до Кредитного договору №4540052, за умовами якого Товариство надало Споживачу додатково кредит в сумі 1500,00 грн.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Нормою частини 2 статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частин третьої, шостої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Таким чином сторони уклали Кредитний договір №4540052 від 08.04.2024 (далі у тексті Кредитний договір).

У п. 1.2 укладеного Кредитного договору Товариство надає Споживачу кошти у кредит а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом.

Відповідно до Паспорта споживчого кредиту сума кредиту становить 2000,00 гривень, строк надання кредиту 350 днів з дати його надання, стандартна процентна ставка у розмірі 2,5 % в день за користування кредитом, яка застосовується протягом строку кредитування, відповідно до Паспорта споживчого кредиту до додаткового договору №4540052 сума кредиту становить 1500,00 гривень, строк надання кредиту 350 днів з дати його надання, стандартна процентна ставка у розмірі 2,5 % в день за користування кредитом, яка застосовується протягом строку кредитування.

На виконання умов Кредитного договору ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 2000,00 гривень та в розмірі 1500,00 гривень шляхом їх перерахування на банківську картку відповідача, яку той вказав при оформленні кредитного договору №4540052. Як вбачається із інформаційної довідки ТзОВ «ПЕЙТЕК» № 5 від 26.12.2024р., за підписом директора ОСОБА_2 08.04.2024 року проведено успішну трансакцію по видачі кредиту №4540052 в сумі 2000, 00 грн. на картку НОМЕР_1 , код авторизації 501469, сайт торговця http ://credit7.ua, та як вбачається із інформаційної довідки ТзОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» № 1-2612 від 26.12.2024р., за підписом генерального директора Веліканова Є., 09.04.2024 року успішно перераховано кошти в сумі 1500, 00 грн. на картку НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua - 371014906.

Отже, між сторонами на підставі укладеного Кредитного договору виникли кредитні правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, інших актів законодавства.

Суд також встановив, що у подальшому відповідач свої зобов`язання, взяті на себе за Кредитним договором належним чином не виконав, борг за кредитним договором не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за договором у розмірі 25547,64 гривень, з яких: 3499,99 гривень - сума заборгованості по тілу кредиту; 20297,68 гривень - сума заборгованості по відсотках; 1750,00 гривень сума заборгованості по штрафу, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №4540052 від 08.04.2024.

24.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (надалі Позивач) було укладено Договір факторингу № 01.02-36/24, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (Первісний Кредитор) відступає (передає) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (Фактору) права вимоги, а Фактор набуває права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором.

На підтвердження юридичного факту переходу права вимоги за Договором позики стосовно відповідача від позикодавця до позивача останнім надано копії сторінок Реєстру боржників до Договору факторингу № 01.02-36/24 від 24.12.2024, підписаного Клієнтом та Фактором, Витяг з реєстру боржників, а також копію платіжної інструкції №9881 від 27.12.2024 про сплату суми фінансування за договором факторингу.

У Витязі з реєстру боржників зазначено прізвище, ім`я, по батькові відповідача, його персональні дані, номер Договору позики, суму заборгованості за тілом, тощо.

ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» є юридичною особою з видами економічної діяльності: надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), інші види грошового посередництва, інші види кредитування, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статутом ТзОВ «СВЕА ФІНАНС».

Згідно з ч.1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За приписами ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

У ч. 1 ст. 1082 ЦК України вказано, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Окрім того, згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що до ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором №4540052 від 08.04.2024 р.

Відповідачем ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів на спростування вказаних обставин, а також доказів погашення заборгованості первинному або новому кредитору.

Суд, перевіривши правильність нарахувань сум заборгованості за тілом кредиту у доданому до позовної заяви розрахунку, дійшов висновку, що вони здійснені позивачем відповідно до умов укладеного договору та чинного законодавства: у розмірі, які передбачені Кредитним договором.

Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 1054 ЦК України на позичальника покладено обов`язок повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Суд констатує, що у справі відсутні належні докази належного виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань.

За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості за кредитним договором, з урахуванням сплачених відповідачем 06.05.2024 року 0,01 грн. в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача за Кредитним договором №4540052 від 08.04.2024 за тілом кредиту у розмірі 3499,99 гривень.

Щодо стягнення заборгованості за процентами.

Позивач також ставить вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 20297,68 гривень.

При цьому, суд зазначає, що 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, яка визначає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

З огляду на те, що відсоткова ставка встановлена законом, який регулює спірні правовідносини між сторонами, не може бути збільшена умовами договору, тому суд вбачає за необхідне провести перерахунок заборгованості за процентами:

- з 08 квітня 2024 року по 09 квітня 2024 року розмір відсотків становить 40,00 грн. (2000,00 грн. х 1% х 2 дні).

- з 10 квітня 2024 року по 24 грудня 2024 року розмір відсотків становить 9065,00 грн. (3500,00 грн. х 1% х 259 днів).

Таким чином, сума заборгованості за нарахованими відсотками до дати укладення договору факторингу, з врахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» та з урахуванням сплачених відповідачем 06.05.2024 року 2462,50 грн. в рахунок погашення заборгованості за відсотками, становить 9105,00 грн., а не 20297,68 грн.

Відтак, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по процентах підлягають задоволенню частково у сумі 9105,00 гривень.

Щодо стягнення заборгованості за неустойкою (штрафом).

Позивач також ставить вимогу про стягнення з відповідача заборгованість з неустойки (штрафу) в сумі 1750,00 грн, оскільки останнім порушено зобов`язання визначені договором.

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалася Указами Президента України і триває дотепер.

З огляду на вказані обставини позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позивача) неустойки за порушення зобов`язання.

Відтак, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за неустойкою у сумі 1750,00 гривень задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 2422,40 гривень згідно платіжної інструкції № 641 від 28.10.2025.

Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, то з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1195,21 гривень.

На підставі наведеного вище, статей 207, 525, 526, 629, 638, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056-1, п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статей 1, 8,11-13Закону України«Про споживчекредитування» та керуючись статями 12, 13, 80, 81, 89, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 4540052 від 08.04.2024 року в розмірі 12604,99 гривень (дванадцять тисяч шістсот чотири гривні 99 копійок), з яких: 3499,99 грн. сума основного боргу; 9105,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» судові витрати у розмірі 1195,21 гривень (одна тисяча сто дев`яносто п`ять гривень 21 коп).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», місцезнаходження: вул. Іллінська, буд. 8, м. Київ, 04070, .

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 15.01.2026.

Суддя Н.Я.Богоніс