Ширяївський районний суд Одеської області
13.01.2026 Справа №: 518/79/26 Провадження № 6/518/4/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року

Суддя Ширяївського районного суду Одеської області

Тарасенко М.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Ширяївського районного суду Одеської області з заявою в прядку ст. 441 ЦПК України про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, в якій просить суд скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, встановлене постановою державного виконавця Ширяївського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30.03.2023 року ВП № 69756728.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що у відкритті провадження за такою заявою необхідно відмовити з огляду на наступне.

Статтею 55 Конституції України, положення якої є нормами прямої дії, гарантоване право особи на доступ до правосуддя.

Відповідно до наведеної статті Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав та свобод.

Згідно з частинами 1, 3 статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; у передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ЦПК України).

Статтею 15 ЦК України також визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Таким чином, кожній особі гарантується звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорених прав.

У той же час закріплене в законі право на доступ до суду не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням.

Зокрема, гарантоване ст. 55 Конституції України право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Суд звертає увагу, що в порядку цивільного судочинства захист прав та інтересів особи здійснюється у порядку конкретного виду судового провадження (позовного, наказного, окремого), а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення. Крім того, у випадках, визначених законом, учасники виконавчого провадження вправі ініціювати розгляд питань, пов`язаних із виконанням судового рішення.

Суд звертає увагу, що за змістом статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом , якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Таке тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути скасовано судом за вмотивованою заявою боржника.

Таким чином, аналіз наведеної норми свідчить, що у порядку, визначеному розділом VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України, може бути скасовано тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, яке застосовано судом, тобто встановлене відповідною ухвалою суду.

Натомість зі змісту заяви ОСОБА_1 і додатків до неї вбачається, що вона просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке встановлено відносно неї постановою державного виконавця Ширяївського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30.03.2023 року ВП № 69756728.

Згідно з частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

Згідно з частиною 6 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень за наявності заборгованості зі сплати аліментів, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці (у випадках, визначених абзацом шостим частини дев`ятої статті 71 Закону, - три місяці), державний виконавець виносить вмотивовані постанови, передбачені пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 Закону, які виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» також визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, у разі встановлення державним виконавцем відносно боржника у виконавчому провадженні про стягнення аліментів тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України для такого боржника передбачено інший порядок скасування такого обмеження, аніж визначений у розділі VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України, що регламентує порядок скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, який застосовується на підставі ухвали суду за поданням державного виконавця.

Отже, в даному випадку законодавством визначено інший порядок звернення до суду щодо скасування встановленого державним виконавцем тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а саме шляхом оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

Відтак, враховуючи, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке просить скасувати заявник, встановлено постановою державного виконавця, а не судом у порядку, визначеному статтею 441 ЦПК України, суд вважає, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України необхідно відмовити, оскільки процесуальним законом передбачено іншу форму звернення до суду та порядок скасування встановленого державним виконавцем тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

В даному випадку заявник вправі звернутися до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, якщо вважає, що встановленим постановою державного виконавця тимчасовим обмеженням у праві виїзду за межі України порушено її права чи свободи.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 441 ЦПК України, суддя -

УХВАЛив:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, поданою в порядку ст. 441 ЦПК України - відмовити.

Роз`яснити заявнику її право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою в порядку, визначеному розділом VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Тарасенко