Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Савінської А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, за відсутності учасників справи та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Руднєва Інна Сергіївна, до ОСОБА_2 , третя особа Часовоярська міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2025 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Руднєва І.С., звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визначення додаткового терміну (шість місяців) для подання нотаріусу в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті бабусі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_3 , яка є бабусею позивачки, за життя набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаної вище квартири. Позивач не мала можливості після смерті бабусі подати заяву про прийняття спадщини, оскільки відповідач ОСОБА_2 , яка є дочкою померлою та спадкоємцем першої черги за законом, збиралася подавати заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері у жовтні 2023 року, але передумала. Тоді позивач як спадкоємець п`ятої черги у жовтні та в листопаді 2023 року звернулася до нотаріальної контори у місті Київ, однак нотаріуси в усній формі їй повідомили про призупинення перебігу строків оформлення спадщини та відсутність механізму оформлення спадщини на майно, яке знаходиться на території активних бойових дій, яким на той час було місто Часів Яр. Через деякий час позивач звернулася до нотаріуса знову, алей їй було повідомлено, що нотаріус не має доступу до реєстрів Донецької області через окупацію. 18 листопада 2025 року позивач звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, але нотаріус надала письмову відповідь про те, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з цим позовом. Також, зазначила, що інших спадкоємців за законом та за заповітом, окрім неї, немає. Позивач вважає, що наведені нею факти є поважною причиною пропуску строку.

Ухвалою судді від 01 грудня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, залучено третю особу, призначено підготовче засідання на 22 грудня 2025 року, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 12 січня 2025 року.

Позивач та її представник до суду не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала .

Від представника третьої особи надійшов лист про проведення судового розгляду за його відсутності та прийняття рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 211 ЦПК України за наявними в ній доказами.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про відмову в позові з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 14-15).

Відповідач ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.16).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Дніпро (а.с. 18).

Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 листопада 2006 року Управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , квартира зареєстрована Артемівським БТІ у реєстровану книгу за № 15-3645 від 30.11.2006 (а.с. 20-21).

Як вбачається з копії листа приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Бойко Я.С. від 18.11.2025 № 67/01-16, ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса 27 жовтня 2025 року стосовно прийняття спадщини після смерті своєї баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6).

У цьому листі нотаріусом було роз`яснено ОСОБА_1 , що оскільки спадкоємцем першої черги спадкування після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 є її дочка ОСОБА_2 , яка має право на спадкування, і яка також пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, вона має право звернутися із заявою про прийняття спадщини або з заявою про те, що вона у володіння спадковим майном не вступала, спадщину у встановлений строк не приймала та не претендує на неї, а також питання про встановлення пропущеного строку для прийняття спадщини в судовому порядку ставити не має наміру.

Крім того, факт постійного проживання та реєстрації за однією адресою разом із спадкодавцем у ОСОБА_1 та дочки спадкодавця відсутній.

Тому, згідно вищенаведеного та беручи до уваги той факт, що жодним спадкоємцем не прийнято спадщину у встановлений законодавством України строк, нотаріусом рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання та проханням надання додаткового стркоу для прийняття спадщини (а.с. 6).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини першої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя статті 1223 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України).

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців (частина друга статті 1270 ЦК України).

Тлумачення вказаної норми свідчить, що:

у частині другій статті 1270 ЦК України законодавець встановив спеціальний строк для прийняття спадщини у три місяці;

спеціальний строк для прийняття спадщини у три місяці пов`язується з двома обставини, що залежать від волі інших спадкоємців: неприйняття спадщини; відмова від прийняття спадщини;

спадкоємець вважається таким, що не прийняв спадщину, тільки у разі, якщо він протягом шести місяців, тобто строку, встановленого для прийняття спадщини, не подав заяву про її прийняття. В ЦК України не вимагається від спадкоємця вчинення якихось дій та подання заяв, щоб визнати його таким, що не прийняв спадщину;

у разі неприйняття спадщини спеціальний тримісячний строк починає перебіг з наступного дня після спливу загального строку у шість місяців;

не є порушенням приватного закону і подання заяви про прийняття спадщини від спадкоємця наступної черги до початку перебігу спеціального тримісячного строку.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Отже, з огляду на наведені у позові обставини позивач повинна була звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в строк до 22 лютого 2024 року.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса 27 жовтня 2025 року, тобто позивач пропустила строк встановлений ст. 1270 ЦК України за відсутності підстав для застосування положень ст. 1268 ЦК України більш ніж на один рік та десять місяців, що є значним.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23.

З урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.

Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог

і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилається на відмови нотаріусів з причин призупинення строків вчинення нотаріальних дій у період воєнного стану та відсутності механізму оформлення спадщини щодо майна, яке перебуває на території активних бойових дій, окупованій території.

Натомість жодних доказів щодо звернення до нотаріусів у передбачений законом строк позивач суду не надає, так само відсутні докази на підтвердження відмов нотаріусів у прийнятті заяви спадкоємця у формі листів, повідомлень, роз`яснень, постанов тощо.

Доводи позивача не можуть бути підставою для визнання поважною причини пропуску такого строку, оскільки поважність причин підлягає доведенню на підставі сукупності доказів, які в достатній мірі підтверджують наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги. Разом із тим, позивачем не наведено та необґрунтовано поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, які були б пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення дій.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем на підтвердження родинних стосунків між нею та спадкодавцем не надано доказів (копії свідоцтва про народження позивача, актового запису про народження тощо).

У зв`язку із наведеним суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у позові, сплачений позивачем судовий збір не відшкодовується.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 211, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у позові ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Руднєва Інна Сергіївна, до ОСОБА_2 , третя особа Часовоярська міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК Українидатою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , зареєстроване місце перебування: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , зареєстроване місце перебування: АДРЕСА_6 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Часовоярська міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області, , юридична адреса: Донецька область, Бахмутський район, м. Часів Яр, вул. Незалежності, 1.

Повне судове рішення складено 15 січня 2026 року.

Суддя: О. В. Колочко