З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 січня 2026 року м. Кривий Ріг
Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В., за участі секретаря судового засідання Терещук М.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу, позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
До суду звернувся представник позивача Шкапенко О. В. Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судовий розгляд на 21.11.2025, а потім на 08.01.2026.
В обидва судові засідання сторони та/або їх представники не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином. Під час звернення з позовною заявою представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Оскільки всі учасники справи не з`явилися, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
На підставі ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України наявні підстави для винесення судом заочного рішення. Суд, на підставі ч. 6 ст. 259 ЦПК України, скористався своїм правом відкласти складення повного рішення.
Позивач заявив про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.04.2014 року у розмірі 14 609,72 грн станом на 08.10.2025 та судових витрат у розмірі 2 422,40 грн судового збору. Позов обґрунтував таким. 15.04.2014 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а відповідач не своєчасно та не у повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання, в результаті чого станом на 08.10.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 14 609,72 грн, яка складається з: 8 165,52 грн заборгованість за кредитом, 6 444,2 грн заборгованість за відсотками.
Відповідач своїм правом на подання відзиву тощо не скористалася.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Досліджені докази. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка аргументів сторін та висновки суду.
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Обов`язок повернення кредиту та сплати процентів пов`язується з обставиною укладення кредитного договору (досягнення домовленості між сторонами про кредитування), надання такого кредиту та є наслідком отримання позичальником коштів та користування ними на домовлених між сторонами умовах. Відповідно, ця обставина має бути доведеною (або визнаною іншою стороною, що звільняє від обов`язку доведення).
Згідно з ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, якою визначено змагальність серед основних засад цивільного судочинства, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
У Постанові ВП ВС від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц міститься такий висновок щодо тягаря доказування: «Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний… Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс» (п. 81).
Верховний Суд у своїй Постанові від 21.09.2022 у справі № 645/5557/16-ц зазначив, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача; пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.
Отже, стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
В умовах, як у цій справі, коли відповідач не відреагувала на позов та не визнала обставину домовленості про кредитування, отримання коштів як кредитних, тягар доведення цієї обставини покладається на позивача.
Суд встановив, що 15.04.2014 року ОСОБА_1 власноруч підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» (а. с. 18), де зазначено про бажання оформити на своє ім`я платіжну картку Кредитка «Універсальна»; бажаний кредитний ліміт, зазначений у цій заяві 0 грн (а. с. 18 зворот).
Твердження позивача про відкриття для відповідача відновлювальної кредитної лінії із встановленим кредитним лімітом з базовою процентною ставкою 30,0% річних жодними доказами не підтверджено. Ні надані позивачем Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», ні Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» (далі «Умови та правила»; а. с. 40-46) не містять посилання на 30% річних, як і не містять посилання на такий вид картки як «платіжна картка Кредитка «Універсальна». Понад те, Розділ Умов та правил під назвою «Кредитні картки» у загальних положеннях (п. 2.1.1.) містить посилання на Умови використання кредитних карт ПАТ КБ ПриватБанку, а не позивача. Крім того, пунктом 2.1.2.1. Умов та правил передбачено, що у Заяві має бути зазначена дата одержання картки, а вид її визначений у самій Заяві та Пам`ятці клієнта (а. с. 41). Частина Заяви, яку складає Пам`ятка клієнта відривна частина анкети і має залишитися у самого клієнта банку: про це зазначено в самій Анкеті-заяві (а. с. 18 зворот). Натомість у цьому випадку вказана частина залишилася невідірваною та у самого банку. Відмітка про отримання відповідачкою пам`ятки клієнта, в тому числі Тарифів та основних умов обслуговування і кредитування, та ознайомлення з їх змістом під підпис в Анкеті-заяві відсутня. Самі Тарифи (а. с. 46-47) не містять підпису відповідачки про ознайомлення з ними.
За таких встановлених обставин суд дійшов висновку, що відповідач не мала намір отримувати кредит у позивача, а домовленості про умови кредитування не було досягнуто.
Надані позивачем Умови та правила не містять дати їх затвердження, строку дії та не підтверджують обставини, що саме до цих Умов та правил приєдналася позивач.
Довідки за лімітами та за картами на ім`я ОСОБА_1 (а. с. 37-38) складені позивачем в односторонньому порядку та не підтверджують самі по собі обставини укладення між позивачем та відповідачкою саме кредитного договору та виникнення між ними кредитних відносин.
Обставина користування відповідачкою коштами позивача підтверджується Випискою з рахунку за період з 15.04.2014 до 18.10.2025 на ім`я ОСОБА_1 (а. с. 19-36) та Розрахунком заборгованості за договором № б/н від 15.04.2014 станом на 08.10.2025 року (а. с. 6-17). Залишок неповернутих нею коштів позивачу складає 8 165,52 грн. Цю обставину відповідач не спростувала, альтернативного розрахунку заборгованості - не надала. Відповідно, суд вважає, що є підстави для задоволення цих коштів як отриманих нею у безпроцентну позику.
Щодо заборгованості за процентами в розмірі 6 444,2 грн, то суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх стягнення, оскільки позивач не довів доказами виникнення кредитних відносин між сторонами.
Отже, на підставі наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених позивачем вимог.
З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі, пропорційному задоволеним вимогам, а саме: 1 353,88 гривень.
На підставі зазначеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, суд
Позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк» заборгованість за Кредитним договором № б/н від 15.04.2014 року в розмірі в розмірі 8 165,52 (вісім тисяч сто шістдесят п`ять грн 52 коп).
В іншій частині вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк» сплачений судовий збір в розмірі 1 353,88 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано безпосередньо до Покровського районного суду міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-банк», , юридична адреса: вул. Батумська, 11, м. Дніпро;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 15 січня 2026 року.

Суддя: М. В. Швець