Справа № 132/2936/25
Провадження № 2/132/123/26
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

12 січня 2026 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді Карнауха Н.П.,

при секретарі судового засідання - Лисюк О.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в місті Калинівці Хмільницького району Вінницької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 20 травня 2021 року відповідач уклав кредитний договір № 844336996 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у формі електронного документа з використанням електронного підпису.

Відповідач добровільно, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» www.moneyveo.ua, подав заявку на отримання кредитних коштів, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, та уклав кредитний договір.

Відповідно до умов Кредитного договору кредитор надав відповідачу кредит у виді кредитної лінії в розмірі 15 440,00 грн шляхом зарахування 20 травня 2021 року на карту № НОМЕР_1 , яку відповідач вказала у заявці.

28 листопада 2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 844336996.

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 844336996.

04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором № 844336996.

Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за його користування не сплачує, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» суму заборгованості в розмірі 55 018,68 грн, судові витрати у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

Процесуальні дії у справі.

03 вересня 2025 року позовна заява надійшла до суду.

04 вересня 2025 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача.

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 09.09.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено учасникам справи строки на подання заяв по суті справи. Разом з тим, цією ухвалою частково задоволено клопотання позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» () про витребування доказів у АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», які становлять банківську таємницю, а саме інформацію: чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) платіжна картка 5168-74ХХ-ХХХХ-2341; факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска Картки НОМЕР_1 , у період з 20.05.2021 по 25.05.2021 у сумі 15 440,00 грн.;чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска Картки НОМЕР_1 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ). У разі підтвердження зарахування коштів ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на картковий рахунок - маска карти НОМЕР_1 , за період з 20.05.2021 по 25.05.2021 у сумі 15 440,00 грн, надати інформацію у вигляді: первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти Позичальника) - повного номера рахунка маска Картки НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Вище вказана ухвала була надіслана на адресу АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» () шляхом надсилання рекомендованого повідомлення на адресу банку: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д - для виконання в частині надання витребуваних судом доказів; позивачу - за допомогою системи «Електронний суд». Вказану ухвалу разом із судовою повісткою відповідачу надіслано за її адресою: АДРЕСА_1 рекомендованим поштовим відправленням. Однак, станом на 27.11.2025 в матеріалах справи відсутні відомості щодо вручення або не вручення адресату зазначеного поштового відправлення.

Витребуванні судом докази із АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» () надійшли на адресу суду в паперовому варіанті рекомендованим поштовим відправленням 03.10.2025.

Під час перевірки статусу відправлення на адресу відповідача на сайті АТ «Укрпошта» за №835, встановлено, що його 22.09.2025 було повернуто на адресу суду та вручено за довіреністю. З метою перевірки цієї інформації 27.11.2025 надіслано лист АТ «Укрпошта» з проханням надати відомості про особу, якою від імені суду отримано зазначене поштове відправлення.

Після цього електронною поштою до суду надійшов лист АТ «Укрпошти» №1.30.002.-41696-25 від 03.12.2025 згідно із яким за повідомленням відповідного структурного підрозділу Укрпошти та інформації в автоматизовані системі Укрпошти, рекомендований лист №835 від 11.09.2025 на ім`я ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) надійшов 13.09.2025 до відділення № 3 м. Калинівка з індексом 22403. Лист доставлявся згідно вказаної адреси, але не був вручений, оскільки двері ніхто не відчинив. Повідомлення про надходження листа залишено у щілині дверей. Так як лист адресатом не одержаний, його 17.09.2025 повернуто за зворотною адресою по причині «відсутність адресата за вказаною адресою» та 22.09.2025 вручено уповноваженому на одержання поштових відправлень Калинівського районного суду Вінницької області під підпис.

Водночас вказаний лист АТ «Укрпошти» №1.30.002.-41696-25 від 03.12.2025 з канцелярії суду передано для долучення до матеріалів справи лише 17.12.2025.

Враховуючи обставини, встановлені при вивченні матеріалів справи після відкриття провадження у справі, ухвалою суду від 17.12.2025 постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, здійснивши перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15:30 год. 06.01.2026 у приміщенні Калинівського районного суду Вінницької області, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, місто Калинівка, вулиця В. Нестерчука, 70.

Вказана ухвала була надіслана позивачу на електронну адресу, відповідачу разом ухвалою про відкриття провадження у справі та судовою повісткою - за адресою її реєстрації: АДРЕСА_2 рекомендованим поштовим відправленням. Однак, на адресу суду 02.01.2026 повернувся конверт із відміткою АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній».

Сторони у судове засідання, призначене на 06.01.2026, не з`явилися. Позивач в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відомостей про причини неявки відповідача до суду не надходило.

У зв`язку з неявкою відповідача судове засідання у справі відкладено на 15:30 год. 12.01.2026, поновлено виклик учасників, зокрема відповідача, виклик якого здійснювався шляхом направлення судової повістки рекомендованим поштовим відправленням та шляхом розміщення оголошення повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України. Однак, до початку судового засідання відомості про вручення чи невручення поштового відправлення до суду не надійшли.

Сторони у судове засідання, призначене на 12.01.2026, не з`явилися. Відомостей про причини неявки відповідача до суду не надходило.

Через повторну неявку відповідача, що повідомлялась належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання нею відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, за ухвалою суду від 12.01.2026 постановлено розглядати цю справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-281 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без його участі, проти заочного рішення суду не заперечував.

Відповідачем ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв та клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України суду не подано.

Фактичні обставини, встановлені судом.

На підставі заявки відповідача на отримання грошових коштів у кредит 20 травня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 844336996, за умовами якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит у виді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту 15 440,00 грн . на 29 днів до 21 червня 2021 року.

Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV988ZG, який було відправлено відповідачу на номер її мобільного телефону, зазначений у заявці на отримання грошових коштів у кредит - , 20 травня 2021 року в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».

Згідно з платіжним дорученням № 50f78258-ffd8-482c-aa62-1c800add3587 цього ж дня відбулось перерахування коштів позичальнику відповідно до договору на карту №5168-74XX-XXXX-2341.

Як видно з інформації, наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , було емітовано платіжну картку № НОМЕР_4 та у період з 20.05.2021 по 25.05.2021 на вказану картку було зараховано грошові кошти у розмірі 15 440,00 грн. В анкетних даних вказано фінансовий номер телефону: НОМЕР_3 .

Із наданої позивачем виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 844336996 від 20.05.2021 видно, що заборгованість перед ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за кредитним договором станом на 25.06.2025 (включно) становить 55 018,68 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 15 439,08,00 грн, прострочена заборгованість за процентами - 39 579,60 грн.

28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка фінансова допомога» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (фактор) укладено договір факторингу №28/1118-01.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 1.3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року право вимоги - права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Відповідно до п. 4.1 договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку.

25 серпня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» складено та підписано реєстр прав вимоги № 148 про передачу прав вимог, зокрема, за кредитним договором № 844336996, номер запису - 1 564.

05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01.

У реєстрі прав вимоги № 10 від 31 липня 2023 року до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» зазначено, про передачу права вимоги до відповідача за кредитним договором № 844336996, номер запису - 5 823.

04 червня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» відступлене право грошової вимоги до боржників.

У реєстрі боржників від 04 червня 2025 року до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року вказано, що позивачу передано право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 844336996, номер запису - 2513.

Зміст спірних правовідносин.

Встановленим обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за кредитним договором та недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язань, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань.

Норми права, які застосовує суд.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначені статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Згідно із статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Частина 2 статті 1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

У пунктах 5, 6 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно із статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Аналіз вказаних норм свідчить, що ч. 1 ст. 514 ЦК України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто, відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте, це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зроблено правовий висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі №31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що "відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається".

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року в справі №243/11704/15-ц.

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК України).

При цьому відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними.

Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки щодо дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 січня 2019 року у справі №909/1411/13 від 13 жовтня 2021 року у справі №910/11177/20).

Згідно із ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновок суду.

У справі встановлено, що спірні правовідносини за кредитним договором № 844336996 виникли між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 20 травня 2021 року, тобто значно пізніше, ніж укладено договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року.

Оскільки на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем за кредитним договором № 844336996 від 20 травня 2021 року, то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року.

У договорі факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року пунктом 1.3 встановлено, що право вимоги це права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Оскільки строк дії кредитного договору обчислюється з моменту його укладення, то правом відступати право вимоги до позичальника кредитодавець наділений саме з цього часу, тобто з 20 травня 2021 року.

Майбутня вимога на момент укладення договору має бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року не існувало та сторони не могли передбачити, що 20 травня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладе кредитний договір з відповідачем.

Водночас підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.

Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі №914/868/17).

При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу.

У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі №753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі №334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі №5026/886/2012).

Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20).

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» не довело порушення його прав з боку відповідача ОСОБА_1 та наявність у нього права звернення до суду з позовом до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором № 844336996 від 20 травня 2021 року, який укладений після відступлення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «Таліон Плюс», а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» не мали права на подальше відступлення права вимоги, якою вони не володіли.

При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Щодо розподілу судових витрат.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 10, 12, 19, 76-81, 89, 95, 137, 141, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (, місцезнаходження: місто Київ, вулиця Рогнідинська, будинок 4, літера А, офіс 10) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 844336996 від 20 травня 2021 року - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники процесу:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Рогнідинська, будинок 4, літера А, офіс 10, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 12.01.2026.

Суддя Н.П. Карнаух