Справа № 589/237/26
Провадження № 2/589/1509/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Шостка

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Лєвша С.Л. розглянувши заяву заступника керівника Шоскинської окружної прокуратури Сумської області Зайцева Ігоря Анатолійовича про забезпечення позову Шосткинської окружної прокуратури Сумської області, яка діє в інтересах держави в особі Шосткинської міської ради Сумської області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки та скасування її державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2026 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшла цивільна справа за позовом Шосткинської окружної прокуратури Сумської області, яка діє в інтересах держави в особі Шосткинської міської ради Сумської області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки та скасування її державної реєстрації.

Разом з позовною заявою заступником керівника Шоскинської окружної прокуратури Сумської області Зайцевим І.А. подана заява про забезпечення позову, в якому просить вжити заходів щодо забезпечення позову, а саме: накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0049 площею 1,8945 га, яка розташована на території Шосткинської міської ради Шосткинського району Сумської області, а саме: заборонити ОСОБА_1 та іншим особам вчиняти дії, які можуть призвести до пошкодження земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0049 чи вплинути на її правовий статус, зокрема, але не виключно, огороджувати, розорювати земельну ділянку, іншим чином вести на ній селянське господарство, знищувати рослинний покрив будь-яким способом, розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання цієї земельної ділянки.

Заява обґрунтовується тим, що предметом спору вказаної вище цивільної справи є земельна ділянка, яка розташована в межах природно-заповідного фонду заказника місцевого значення «Діброва», і ця ділянка не може перебувати у приватній власності.

Відповідно до п.39 рішення IV сесії VIII скликання Шосткинської міської ради від 05.11.2021 «Про регулювання земельних відносин» ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0049 площею 1,8945 гв.

Факт державної реєстрації за ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку із визначенням цільового призначення «для ведення особистого сільського господарства» формально наділяє його передбаченими законодавством правомочностями щодо цієї ділянки, зокрема правом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції на цій земельній ділянці, що повністю іде в розріз з особливим режимом охорони, відтворення, і використання, встановленим чинним законодавством для земель природно-заповідного фонду.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню враховуючи таке.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позов забезпечується, зокрема: забороною вчиняти певні дії.

Частиною 1 ст.153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 08 травня 2019 року у справі № 487/7097/18 та від 25 вересня 2019 року у справі №320/3560/18.

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Крім цього, суд зауважує, що арешт найсуворіше обмеження у використанні земельної ділянки чи іншої нерухомості. А тому у випадку застосування такого обтяження прав на землю, житло чи іншу будівлю, власнику забороняється продавати чи здійснювати інші юридичні дії щодо обтяженого майна.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги виниклий спір між сторонами, суд дійшов висновку про необхідність забезпечити позов Шосткинської окружної прокуратури Сумської області, яка діє в інтересах держави в особі Шосткинської міської ради Сумської області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки та скасування її державної реєстрації, шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0049 площею 1,8945 га, яка розташована на території Шосткинської міської ради Шосткинського району Сумської області.

Керуючись ст.149-153 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву заступника керівника Шоскинської окружної прокуратури Сумської області Зайцева Ігоря Анатолійовича про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов Шосткинської окружної прокуратури Сумської області, яка діє в інтересах держави в особі Шосткинської міської ради Сумської області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки та скасування її державної реєстрації, шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0049 площею 1,8945 га, яка розташована на території Шосткинської міської ради Шосткинського району Сумської області.

Стягувач: Шосткинська окружна прокуратура Сумської області, , місцезнаходження юридичної особи: Сумська область, місто Шостка, вулиця Свободи, будинок 65, поштовий індекс 41100.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали надіслати відповідачу як особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша