Номер провадження 2-о/211/26/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

за головуванням судді Гонтар А.Л.

з участю секретаря судового засідання Костяк Д.Л.

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа виконавчий комітет Криворізької міської ради,

В С Т А Н О В И В :

заявник ОСОБА_1 звернулась 23 червня 2025 року до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування вимог заявник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дідусь ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру за адресом АДРЕСА_1 . Вона є спадкоємцем після смерті дідуся за заповітом. 27 червня 2023 року вона звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про спадщину, але їй було відмовлено, оскільки у свідоцтві про право власності на частку квартири по-батькові її дідусь зазначений, як « ОСОБА_3 ». Внаслідок такої помилки, існує невідповідність між документами її дідуся, а саме, свідоцтва про смерть, паспорта та свідоцтва про право власності. Зазначена помилка перешкоджає їй вільно володіти, розпоряджатися та користуватися спадковим майном після смерті дідуся. Вирішити це питання у досудовому порядку та врегулювати зазначений спір, неможливо.

Просить встановити факт належності померлому ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтва про право власності № 981 від 20 грудня 1993 року на 1/3 частку 2-х кімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі ухвали від 30 червня 2025 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду на 11 серпня 2025 року.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заяву, просила встановити факт належності її дідусю правовстановлюючого документа.

Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Криворізької міської ради у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази за правиламист. 89 ЦПК України, вважає, що заявлені вимоги треба задовольнити за такого.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст. 16 ЦК України.

Так, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з положенням ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд встановив, що відповідно до копії паспорта серія НОМЕР_1 , зазначено « ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 село Гдешичі Старосамбірського району Львівської області» (а.с.5).

У свідоцтві про народження серія НОМЕР_2 від 09 березня 1930 року зазначено, що батьками ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.6).

У свідоцтві про одруження, про що зроблено актовий запис № 14 від 25 липня 1956 року зазначено ОСОБА_4 , народився 1930 року у селі Гдешичі Нижанковицького району Дрогобицької області (а.с.7).

У свідоцтві про народження ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 (серія НОМЕР_3 , актовий запис №2551 від 25 вересня 1957 року) зазначено батьків: ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с.8).

Трудова книжка 03 червня 1950 року була видана на ім`я ОСОБА_2 , 1930 року народження (а.с.9).

У воєнному білеті серія НОМЕР_4 зазначено, що його видано Дзержинським районним воєнним комісаріатом на ім`я ОСОБА_2 (а.с.10).

Згідно із свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Гдешичі Старосамбірського району Львівської області помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кривий Ріг (а.с11).

Відповідно до заповіту від 29 жовтня 2005 року ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Гдешичі Старосамбірського району Львівської області, мешкав за адресою АДРЕСА_1 заповів усе належне йому майно ОСОБА_1 (а.с.12).

У витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68376280 від 03.02.2022 року зазначено, що спадкодавцем є ОСОБА_2 (а.с.13).

Згідно з копією ордера № 588 від 24 серпня 1967 року, зазначено, що його видано ОСОБА_2 на вселення в квартиру АДРЕСА_2 на сім`ю з трьох осіб (а.с.14).

Проте, у свідоцтві № 981 на право власності на житло від 20 грудня 1993 року на квартиру АДРЕСА_3 , зазначено, що її власниками є ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 (а.с.15).

Також, у технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_3 зазначено, що вона є у власності ОСОБА_2 (а.с.16).

27 червня 2023 року приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Папуча М.О. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку квартири за адресою АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з тим, що неможливо встановити належність документа особі, яка померла, що посвідчує право власності та є спадкоємцем ОСОБА_7 , який також помер і має право на обов`язкову частку у спадщині, подав заяву про відмову від її одержання (а.с.17).

За пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У пункті 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 12постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення`при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини першої статті 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предмет розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що необхідний заявнику для вільного розпоряджання своєю власністю. Оскільки зазначений факт підтверджують письмові докази у справі, суд висновує, що є підстави для задоволення вимог заяви і встановлення факту належності правовстановлюючого документа ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтва на право власності № 981 від 20 грудня 1991 року та технічного паспорту на 1/3 частку двокімнатної квартири АДРЕСА_3 .

Судові витрати відповідно до частини сьомої ЦПК України віднести на рахунок заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 19, 76-81, 141, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В :

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу- задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документа ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, свідоцтва на право власності № НОМЕР_6 від 20 грудня 1993 року та технічного паспорту на 1/3 частку 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_3 , виданого органом приватизації в/о «Кривбасруда» УСП на ім`я « ОСОБА_2 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 13 січня 2026 року.

Суддя А.Л.Гонтар