Провадження № 2/742/307/26
Єдиний унікальний № 742/4374/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Циганка М.О., за участю секретаря судового засідання Рубан Ж.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та просив стягнути на свою користь з відповідача 133 446,27 грн матеріальної шкоди, 5500,00грн. витрат понесених на оцінку завданої шкоди, 20 000,00грн. моральної шкоди та судові витрати на оплату судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 22 квітня 2025 року о 15 год. 53 хв. ОСОБА_2 , відповідач по справі, керуючи транспортним засобом автомобілем Фіат реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Прилуки по вул. Вокзальній, виїхав на регульоване перехрестя з вул. Європейська на заборонений (червоний) сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем Рено реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням потерпілої ОСОБА_3 , та автомобілем Фольксваген реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням потерпілої ОСОБА_4 (власником зазначеного автомобіля є ОСОБА_1 ), які рухалися по вул. Європейська на зелений сигнал світлофору, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 травня 2025 року у справі № 742/2593/25 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля Фіат реєстраційний номер НОМЕР_1 були застраховані в ПАТ НАСК«ОРАНТА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.07.2024 року №АТ-5574249.

Згідно з висновком експерта від 02 травня 2025 року № 017/25 за результатами проведення експертного автотоварознавчого досліджения автомобіля, розмір (вартість) матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля Volkswagen ID.4 CROZZ реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 . внаслідок ДТП, станом на дату події (22.04.2025) становить 293 446.27гpн..

Власник автомобіля Volkswagen звернувся до ПАТ НАСК«ОРАНТА» із заявою про подію з ознаками страхового випадку, яка була розглянута і позивачу було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 160000 грн. 00 коп..

У зв`язку з чим позивач вважає необхідним стягнути з відповідача,як власника джерела підвищеної небезпеки автомобіля Фіатрізницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, що становить 133 446 грн. 27 коп.(293446,27-160000,00 = 133 446,27).

17 листопада 2025 року від представника відповідача адвоката Денисенка С.В. на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно якого останній вважає, що позов підлягає лише до часткового задоволення, оскільки позивачем не вірно визначений розмір збитків, які підлягають відшкодуванню, а саме розмір відшкодування повинен становити різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля за вирахуванням виплаченої суми страхового відшкодування та за вирахуванням суми ПДВ, яка складає 90710,35грн(293446,27-5,92=90710,35) та вважає завищений розмір моральної шкоди. Процесуальні витрати за проведення експертизи не підлягають відшкодуванню, а витрати на правничу допомогу є завищеними та підлягають зменшенню.

Позивач у судове засідання не з`явився, проте згідно з заявою просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач та його представникв судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнали частково, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що 22 квітня 2025 року о 15 год. 53 хв. ОСОБА_2 , відповідач по справі, керуючи транспортним засобом автомобілем Фіат реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Прилуки по вул. Вокзальній, виїхав на регульоване перехрестя з вул. Європейська на заборонений (червоний) сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем Рено реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням потерпілої ОСОБА_3 , та автомобілем Фольксваген реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням потерпілої ОСОБА_4 (власником зазначеного автомобіля є ОСОБА_1 ), які рухалися по вул. Європейська на зелений сигнал світлофору, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 травня 2025 року у справі № 742/2593/25 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу(а.с.17).

На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля Фіат реєстраційний номер НОМЕР_1 були застраховані в ПАТ НАСК«ОРАНТА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.07.2024 року №АТ-5574249.

Згідно з висновком експерта від 02 травня 2025 року № 017/25 за результатами проведення експертного автотоварознавчого досліджения автомобіля, розмір (вартість) матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля Volkswagen ID.4 CROZZ реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 внаслідок ДТП, станом на дату події (22.04.2025) становить 293 446,27гpн. (а.с.19-34).

Власник автомобіля Volkswagen звернувся до ПАТ НАСК«ОРАНТА» із заявою про подію з ознаками страхового випадку, яка була розглянута і позивачу було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 160000 грн. 00 коп.(а.с.35).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1188 ЦК України, ккода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 993, ч. 1 ст. 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги ті обставини, що цивільно-майнова відповідальність відповідача застрахована з лімітом до 160 000,00 грн(а.с.35), у той час як завдані позивачу збитки складають 293 446.27гpн. тобто стягненню підлягає з винуватця ДТП саме 133 446 грн. 27 коп. перевищеної суми страхової виплати.

Крім того, позивачем були понесені витрати на експерта для складання висновку щодо заподіяної шкоди, які склали в загальному розмірі 5500грн.00 коп., які було сплачено відповідно до платіжної інструкції (а.с.39)

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у: 1) фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

З огляду на це, для покладення відповідальності на заподіювача моральної шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: наявність моральної шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як встановлено судом, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, обумовлених як власнику автомобіля 2023 року випуску внаслідок ДТП, суттєвого пошкодження належного йому транспортного засобу, у зміні звичайного ритму життя через необхідність витрачати додатковий час для вирішення питання щодо відшкодування завданих збитків, нести додаткові, незаплановані матеріальні витрати, тобто що призвело до змін його нормальних, усталених, звичних і необхідних умов життя та потребувало від нього додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності, виходячи з принципу розумності та справедливості суд вважає з відповідача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн.

Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 4-6 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У поданій до суду заяві представник позивачки просив стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень.

З врахуванням викладеного вище, виходячи з предмету спору, ціни позову, значення справи для сторін, її складності, усталеної судової практики розгляду справ цієї категорії, а також критеріїв реальності адвокатських послуг, їх обсягу та розумності, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги понесеної позивачем у зв`язку з розглядом справи у розмірі 3000,00 грн., та вважає, що саме такі витрати є співрозмірними із складністю даної справи і підлягають стягненню з відповідача, про що також просить в своєму клопотанні відповідач.

А тому, судовий збір по даній справі в сумі 1589 грн. 46 коп. та 3000,00 грн. в рахунок відшкодування витрат за надану правничу допомогу слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 133446 грн. 27 коп. та 5500,00грн. витрат, понесених на проведення ескпертом автотоварознавчого дослідження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000грн. 00коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1589 грн. 46 коп. та відшкодування витрат за надану правничу допомогу у розмірі 3000 грн. 00 коп..

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Максим ЦИГАНКО