Справа № 474/1243/25
Провадження № 6//474/1/26
УХВАЛА

про зупинення виконання за виконавчим документом

13.01.26р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі судді Сокола Ф.Г. при вирішенні клопотання заявниці ОСОБА_1 про зупинення виконання за виконавчим листом у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню -

встановив:

26.12.2025р. через систему Електронний суд ОСОБА_1 (далі - заявниця) звернулася до суду з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в якій просить:

1) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист від 04.12.2017р. № 474/192/17 виданий Врадіївським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету Врадіївської селищної ради збитків у сумі 29 279 грн. 64 коп., завданих безоплатним користуванням земельною ділянкою;

2) скасувати арешт накладений постановою від 06.12.2017р. про арешт майна боржника серія та номер ВП 55314861 на все нерухоме майно ОСОБА_1 ;

3) зупинити виконання виконавчого листа від 04.12.2017р. № 474/192/17 до вирішення судом цієї справи.

Ухвалою суду від 13.01.2025р. заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню прийнята до розгляду.

Разом із вказаною заявою, заявниця подала клопотання про зупинення виконання виконавчого листа, у якому просила зупинити виконання виконавчого листа № 474/192/17 від 04.12.2017р. виданого Врадіївським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету Врадіївської селищної ради збитків завданих безоплатним користуванням земельною ділянкою - до вирішення судом заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Клопотання обґрунтоване тим, що виконавчий лист № 474/192/17 від 04.12.2017р. видано на підставі рішення суду від 08.09.2017р. у справі № 474/1192/17 про стягнення з неї на користь місцевого бюджету Врадіївської селищної ради збитків, завданих безоплатним користуванням земельною ділянкою. Постановою Верховного Суду від 04.03.2020р. рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін, проте у мотивувальній частині зазначено, що посилання судів на положення ст. 1166 ЦК України є помилковим, оскільки недоотримання доходів у вигляді орендної плати має кондиційний характер. Таким чином, на думку заявниці, існує обґрунтований сумнів у правомірності та змісті виконавчого документу, оскільки він стосується деліктного зобов`язання, яке фактично не підтверджене висновком Верховного Суду. З метою недопущення порушення прав заявниці та необґрунтованого виконання виконавчого листа до вирішення судом питання по суті заяви, негативних наслідків, які можуть настати внаслідок здійснення заходів примусового виконання рішення суду, звернення стягнення на кошти чи інше майно заявниці, вирішення питання про поворот виконання з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявниця звертається до суду, вартості майна, на яке накладено арешт, чи майнових наслідків заборони заявниці здійснювати пені дії, - просила клопотання задовольнити.

Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматичного розподілу судової справи між суддями - призначення судді не відбулося, не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Судді виключені з розподілу - Сокол Ф.Г. (зайнятість згідно табелю, заборона призначення перед відпустка від 5 до 13 днів).

12.01.2026р. справу розподілено судді Соколу Ф.Г. та передано у провадження судді (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями).

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 432 ЦПК України).

Аналіз положень ч. 3 ст. 432 ЦПК України свідчить про те, що зупинення виконання за виконавчим документом до розгляду заяви про визнання його таким, що не підлягає виконанню не має імперативного характеру і відповідно суд вирішуючи таке питання має дослідити наявність достатніх підстав для зупинення виконання за оспорюваним виконавчим документом.

Метою вирішення питання про зупинення виконання за виконавчим документом є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала відповідне клопотання, інших осіб, які є учасниками справи, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням судового рішення.

Саме ж клопотання про зупинення виконання за виконавчим документом має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення такого виконання, підтверджені певними доказами, як і існування об`єктивної необхідності у цьому. Тобто, у клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення таких прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, тощо.

Разом з тим, подане заявницею клопотання не містить жодних відомостей про те, яким чином невжиття заходу, з клопотанням про застосування якого звернулася заявниця, ускладнить поновлення порушених прав та інтересів її як боржниці у виконавчому провадженні, розпочатому ще у грудні 2017р. (тобто, яке триває у часі вже понад 8 років), а також даних про існування ризиків настання для боржниці негативних наслідків у разі не зупинення виконання за виконавчим документом. Вона ж, обґрунтовуючи подане клопотання, обмежилася лише загальними фразами про можливе порушення її прав у разі не зупинення виконання за виконавчим документом до вирішення судом заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, яка до того ж, згідно зі ст. 432 ЦПК України, у часі, має бути розглянута у десятиденний строк.

Зважаючи на наведене та те, що зупинення виконання за виконавчим документом є правом суду, беручи до уваги необґрунтованість заявленого клопотання, відсутність правових підстав для обов`язкового зупинення виконання за виконавчим листом, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 183, 259-263, 432 ЦПК України, суд -

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання за виконавчим листом - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.Г. Сокол