КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 вересня 2025 року у цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У липня 2025 року Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») звернулося до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , згідно з яким просило стягнути з відповідачів на свою користь:

заборгованість за спожиті: послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 17952 грн 16 коп. інфляційної складової боргу у розмірі 3105 грн 75 коп. 3% річних у розмірі 761 грн 37 коп.;

??заборгованість за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.10.2021 у розмірі 17787 грн 01 коп. інфляційної складової боргу у розмірі 3077 грн 15 коп. 3% річних у розмірі 754 грн 36 коп.; ??

заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 у розмірі 26354 грн 09 коп. інфляційної складової боргу у розмірі 3692 грн 51 коп. 3% річних у розмірі 891 грн 39 коп., пеня у розмірі 1084 грн 52 коп.;

??заборгованість за спожиті послуги з постачання гарячої води за період з 01.11.2021 у розмірі 25089 грн 88 коп. інфляційної складової боргу у розмірі 3461 грн 79 коп. 3% річних у розмірі 828 грн 90 коп., пеня у розмірі 1008 грн 50 коп.;

??заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 11385 грн 15 коп., інфляційної складової боргу у розмірі 1969 грн 63 коп. 3% річних у розмірі 482 грн 86 коп.;

??заборгованості за спожиті до 01.05.2018 централізованого постачання гарячої води у розмірі 1262 грн 89 коп. інфляційної складової боргу у розмірі 218 грн 48 коп. 3% річних у розмірі 53 грн 56 коп.;

??заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1477 грн 24 коп.; ??

заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 783 грн 75 коп.; ??

заборгованість зі сплати внесків за обслуговування вузла комерційного обліку послуг з централізованого опалення у розмірі 194 грн 04 коп.,

судовий збір по справі у розмірі 3028 грн 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, які постачає Комунальне підприємство виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго», проте свої зобов`язання по оплаті послуг центрального опалення та постачання гарячої води не виконують належним чином, у зв`язку з чим, станом на 30.06.2025, заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води складає 123676 грн. 95 коп.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 05.09.2025 позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги у розмірі 123 676 грн. 95 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Київтеплоенерго» судовий збір по справі у розмірі 3028 грн. 00 коп. (а.с. 41-46).

В апеляційній скарзі, відповідачка ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, а також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що звертаючись із позовом, позивач не надав належних і достатніх доказів наявності у відповідачів заборгованості за комунальні послуги, надавши зроблені розрахунки боргу, без посилань на показники індивідуального лічильника обліку гарячого водопостачання та загальнобудинкового лічильника обліку споживання теплової енергії, а також на тарифи, які він застосовував при складанні такого розрахунку.

Вказує, що позивач не надав договору про надання кожному з відповідачів комунальних послуг, де чітко були би визначені дата його укладання (з якого моменту у відповідачів виникли обов`язки перед позивачем), права і обов`язки сторін, порядок розрахунків і вирішення спорів.

Посилається на те, що позивачем не вживалися заходи досудового врегулювання спору, що, на переконання апелянта, необхідно було провести, шляхом звіряння рахунків/наявної заборгованості, направлення претензій про сплату заборгованості.

Зазначає, що позивачем на підтвердження обґрунтованості розрахунку спірної заборгованості не долучено актів наданих послуг постачальником колективному споживачу, тобто обсягу наданих (спожитих) комунальних послуг, що є складовою розрахунку оплати послуг, а також підтверджувало б обсяг наданої належно послуги (безпечне та безперервне постачання питної води споживачу, якість та тиск, параметри якості питної води, значення тиску питної води, внаслідок чого неможливо перевірити достовірність розрахунку розміру заборгованості, а отже, на переконання апелянта, позивачем не доведено факт належного виконання умов договору.

Вважає, що позивач належними і допустимими доказами не довів порушення його прав з боку відповідачів.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 08.12.2025 відкрито апеляційне провадження у справі, надано учасникам справи строк для подання відзиву та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Копії ухвал суду 09.12.2025 було направлено на адресу позивача та відповідачів.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, з 01.05.2018 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 до 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ). З 01.11.2021 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ).

Позивачем на своєму веб-сайті були оприлюднені типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води, а факт отримання послуг споживачами є свідченням повного і беззастережного акцепту умов договору.

Встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання, отже відповідачі є споживачами послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 - споживачами послуг з ТЕ/ПГВ.

Позивачем щомісячно надавались відповідачам послуги, надсилались платіжні документи про оплату послуг, а відповідачі, споживаючи надані позивачем послуги були зобов`язані оплатити їх вартість.

11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат.

При цьому, позивач на підставі договору № 602-18 про відступлення права вимоги від 11.10.2018, укладеного з ПАТ «Київенерго», прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення у розмірі 11385 грн. 15 коп. та з централізованого постачання гарячої води у розмірі 1262 грн. 89 коп. за адресою: АДРЕСА_1 . Також, як вбачається з розрахунку заборгованості, враховуючи набуття позивачем права вимоги до відповідача за договором та відповідно до положень ст. 625 ЦК України позивачем було нараховано на вказану суму заборгованості інфляційну складову боргу у розмірі 2188 грн. 11 коп. та 3 % річних у розмірі 536 грн. 42 коп.

Крім того, згідно з розрахунком позивача з 01.05.2018 відповідач своєчасно не сплачував за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в результаті чого у нього утворилася заборгованість, яка станом на березень 2020 року становить у загальному розмірі 53 443 грн. 23 коп., з яких: 42 922 грн. 83 коп. - заборгованість за послуги з централізованого опалення, 8054 грн. 76 коп. - заборгованість за послуги з постачання гарячої води, 1076 грн. 10 коп. - інфляційна складова боргу; 1389 грн. 54 коп. - 3 % річних.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, правовідносини між сторонами регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, чинної на час виникнення спірних правовідносин (далі - Правила).

Вказані Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

Правилами надання послуг з централізованого опалення встановлено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Згідно з ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Частиною 2 статті Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлені обов`язки індивідуального споживача, зокрема оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Положеннями ч. 2 ст. 642 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Наявність правовідносин між сторонами за договорами теплопостачання, отже і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого теплопостачання, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач отримує послуги та має здійснювати оплату виставлених рахунків.

У цій справі судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 24.12.2019 № 2244 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго».

За розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Отже, з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО».

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

На виконання зазначеної норми закону КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085). Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона може запропонувати свої умови.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надав договору про надання кожному з відповідачів комунальних послуг, де чітко були би визначені дата його укладання (з якого моменту у відповідачів виникли обов`язки перед позивачем), права і обов`язки сторін, порядок розрахунків і вирішення спорів, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки правовідносини між сторонами склались на підставі типового договору - договору приєднання, натомість матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідачі не приєднались до типового договору, не споживали надані позивачем комунальні послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення або надання послуг здійснювалось на іншій правовій підставі.

Також, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 26.09.2018 по справі № 750/12850/16, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відсутність укладеного договору про надання послуг не звільняє споживачів від обов`язку оплачувати надані їм послуги. Поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення.

Відповідно до п. 11 вищезазначених Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Пунктом 20 Правил встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Пунктом 21 Правил визначено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Як вбачається з матеріалів справи, квартирні лічильники на централізоване опалення та постачання гарячої води у квартирі АДРЕСА_2 встановлені не були, а тому нарахування сплати за спожиті послуги здійснювалось за показаннями будинкового лічильника, пропорційно кількості мешканців квартири.

При цьому, надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в будинок за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується корінцями нарядів про включення та відключення будинку, довідкою про обсяги споживання послуги з постачання теплової енергії/послуги з постачання гарячої води.

Таким чином, наявними в матеріалах справи належними, достатніми та допустимим доказами підтверджується факт надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Також, як передбачено ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Отже, встановивши на підставі наявних в матеріалах справи доказів того, що позивач надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а відповідачі, будинок яких підключений до централізованого опалення та постачання гарячої води, були споживачами цих послуг, від надання яких в установленому чинним законодавством порядку не відмовлялися, однак оплата спожитих послуг виконувалася ними неналежним чином, що призвело до утворення заборгованості, суд першої інстанції, перевіривши надані позивачем розрахунки заборгованості, прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за спожиті послуги у періоди, визначені у позові.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення спрямоване на ефективний захист порушених прав позивача. При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

При цьому, у зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення понесені відповідачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають.

Також слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 вересня 2025 року у цивільній справі за позовною заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова