Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1406/25

Провадження № 2/126/168/2026

"14" січня 2026 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О. Г.

із секретарем Кучанською В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем зареєстрований 03.11.2017 у виконавчому комітеті Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, актовий запис № 3.

Позов мотивує тим, що 03.11.2017 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, актовий запис № 3.

Сторони мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком яких є та записаний у свідоцтві про народження дітей відповідач.

Їхнє з відповідачем сімейне життя не склалось, оскільки відповідач зловживає алкоголем, в результаті чого у них виникали сварки та непорозуміння, вони припинили сімейні відносини і разом не проживають. На даний час їхній шлюб носить виключно формальний характер, його збереження є неможливим та таким, що суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила слухати у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином, жодних заяв чи клопотань від нього до суду не надходило.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.11.2017, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 .

Сторони мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком яких є та записаний у свідоцтві про народження дітей відповідач, що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серія НОМЕР_2 , Серія НОМЕР_3 та Серія НОМЕР_4 відповідно.

Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивача.

Спір відносно спільно нажитого майна та місця проживання дітей на день звернення до суду із вимогами про розірвання шлюбу, відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

В розумінні ст. 56 СК України, ніхто не може бути примушений до збереження шлюбних відносин.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки у позивача відсутнє бажання проживати надалі однією сім`єю з відповідачем та вона наполягає на розірванні шлюбу про що надала заяву відповідного змісту. Відповідачем не заперечувалося щодо розірвання шлюбу, що свідчить про небажання відповідача зберегти шлюб, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. Крім того, зі змісту позову вбачається, що у сторін відсутній спір з приводу розподілу спільного майна подружжя та місця проживання дітей.

Ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач не виявила бажання змінювати своє прізвище на дошлюбне.

Керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03.11.2017 року у виконавчому комітеті Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, актовий запис № 3 розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. Г. Рудь