Номер провадження: 22-ц/813/1405/26
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

12.01.2026 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Сєвєрової Є.С., Таварткіладзе О.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь» про відшкодування матеріальних збитків, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, відповідно до копії накладної Кур`єрської служби доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин», 08 червня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Апеляційну скаргу було доставлено та зареєстровано канцелярією Одеського апеляційного суду.

З метою визначення дати подання заявником ОСОБА_1 апеляційної скарги на рішення Малиновського районного суду від 02 квітня 2024 року, перевірку дотримання заявником процесуальних строків під час звернення до суду апеляційної інстанції, 18.02.2025 року Одеським апеляційним судом на адресу ТОВ «Двадцять п`ять годин» було зроблено запит про надання відомостей про те, чи є бланк зворотного повідомлення, сформований службою доставки ТОВ «Двадцять п`ять годин», якщо так, вказати причини тривалого доставлення цього відправлення протягом періоду з 08 червня 2024 року до 17 січня 2025 року, тобто більше семи місяців.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ТОВ «Двадцять п`ять годин» запит суду не отримало, підстави неотримання: «за закінченням терміну зберігання».

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2024 року було залишено без руху.

Апелянту, у відповідності до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, надано строк для усунення недоліків, а саме: з метою визначення дати подання ОСОБА_1 апеляційної скарги на рішення Малиновського районного суду від 02 квітня 2024 року, перевірку дотримання скаржником процесуальних строків під час звернення до суду апеляційної інстанції скарги ОСОБА_1 необхідно подати відомості (письмові докази) на підтвердження тієї обставини, що Кур`єрська служба доставки, послугами якої він скористався під час звернення із апеляційною скаргою, є повноважним оператором з надання послуг поштового зв`язку, яка зареєстрована відповідно до вимог чинного законодавства та наділена такими правовим статусом та повноваженнями, тобто відомості про яку внесено до Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку, а також про причини тривалого доставлення цього відправлення протягом періоду з 08 червня 2024 року до 17 січня 2025 року.

18 листопада 2025 року на адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, в якій повідомляє, що 18 листопада 2025 року на адвокатський запит від 12 листопада 2025 року було отримано відповідь від ТОВ «Двадцять п`ять годин» щодо строків відправлення та інформації про наявність вказаного Товариства у Єдиному державному реєстрі операторів поштового зв`язку, у зв`язку з чим просить долучити дану відповідь до апеляційної скарги.

З наданої відповіді ТОВ «Двадцять п`ять годин» від 18 листопада 2025 року № 017/2025 вбачається, що поштове відправлення за накладною № 9751, яке 08 червня 2024 року в офісі ТОВ «Двадцять п`ять годин» у м. Одесі було прийнято до виконання від ОСОБА_1 для відправлення адресату - Одеському апеляційному суду (м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, буд. 24-а), було загублено та не відправлено адресату внаслідок загострення обстрілів м. Одеси, нестабільної ситуації з електропостачанням, що ускладнили роботу персоналу, а також у зв`язку з порушенням логістичних маршрутів через небезпечну ситуацію в регіоні. Після знаходження вказаного поштового відправлення, його терміново було доставлено за місцям призначенням, проведено службову перевірку, встановлено винних працівників та притягнуто їх до дисциплінарної відповідальності відповідно до внутрішніх правил компанії.

Також, ТОВ «Двадцять п`ять годин» у вказаній відповіді повідомило, що у зв`язку з воєнним станом в Україні, враховуючи нестабільну ситуацію в країні, більшість кур`єрів, що працювали у ТОВ «Двадцять п`ять годин», звільнились та виїхали на тимчасове проживання в більш безпечні міста України або взагалі за межі країни. Кур`єри ТОВ «Двадцять п`ять годин», які залишились на своїх робочих місцях, ризикуючи своїм життям та здоров`ям, здійснюють самостійну доставку по всім містам України, в тому числі там, де щоденно існує висока небезпека обстрілу з боку окупантів. При цьому, більшість одержувачів поштових відправлень під час повітряних тривог не здійснюють прийом поштової кореспонденції, в тому числі й Одеський апеляційний суд, а у кур`єра, в свою чергу, через велику завантаженість, відсутня можливість очікувати відновлення прийому поштової кореспонденції за кожним окремим адресатом. Тому, під впливом вказаних обставин, у роботі кур`єрів ТОВ «Двадцять п`ять годин» інколи виникають технічні збої, що відповідно й впливають на строки доставки поштових відправлень.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід повернути заявнику з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ст. 354 ЦПК України, в редакції закону станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення, встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 ЦПК України.

Згідно ч. 6 ст. 124 ЦПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

За правилами ч.ч. 1, 6 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Системний аналіз вказаних норм процесуального закону дає підстави для висновку, що строк на апеляційне оскарження дотримано та не вимагається заява (клопотання) про його поновлення, у разі якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду або складення його повного тексту. В свою чергу, пропущений строк апеляційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами. Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку апеляційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку. Норми процесуального закону не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та довести ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Слід вказати, що наявність відомостей про час (календарну дату) подання апеляційної скарги має визначальне значення під час перевірки апеляційним судом дотримання заявником процесуальних строків на подання апеляційної скарги, такі відомості мають бути об`єктивними, достатніми, зрозумілими, такими, що виключають неоднозначне розуміння.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 30 квітня 2025 року по справі № 521/17662/21 (провадження № 61-3817ск25).

На підтвердження дати направлення на адресу суду апеляційної скарги на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2024 року представник апелянта надає до апеляційного суду лист-відповідь ТОВ «Двадцять п`ять годин» від 18 листопада 2025 року № 017/2025, у якому повідомляється, що поштове відправлення за накладною № 9751 прийнято кур`єрською службою доставки 08 червня 2024 року та планувалося до виконання, проте загублено на певний час.

Доказ про дату направлення на адресу суду апеляційної скарги у вигляді розрахункового документа поштового відділення, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), заявником не надано.

Обираючи стандарт доказування, який має використовуватися, слід віддати перевагу стандарту «поза розумним сумнівом» перед стандартом «баланс ймовірностей». Це означає, що в достовірності факту не повинно залишитися розумних сумнівів. Це не означає, що у його достовірності взагалі немає сумнівів, але означає, що всі альтернативні можливості пояснення наданих доказів є надмірно малоймовірними.

Такий підхід узгоджується із судовою практикою Європейського суду з прав людини. Так, у параграфі 55 рішення Європейського суду з прав людини від 15 лютого 2012 року у справі «Гриненко проти України» зазначається, що при оцінці доказів Європейський суд з прав людини зазвичай застосовує стандарт доведення «поза всяким розумним сумнівом». Однак доведення повинно будуватися на сукупності досить надійних, чітких і послідовних припущень або аналогічних неспростовних презумпцій фактів.

Колегія суддів ставить під сумнів наданий бланк кур`єрського відправлення за накладною № 9751 від 08 червня 2024 року, який надійшов до апеляційного суду разом із апеляційною скаргою, та на підтвердження дійсності якого надано лист-відповідь ТОВ «Двадцять п`ять годин», оскільки до такого бланку заявником не надано розрахункового документа поштового відділення, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). Крім того, до листа-відповіді ТОВ «Двадцять п`ять годин» не надано доказів, які б підтвердили зазначені в листі обставини щодо тривалого терміну здійснення доставки поштового відправлення.

Статтею 44 ЦПК України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Тобто особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.

Колегія суддів акцентує увагу, що представником заявника не наведено доводів, про те, що ним вчинялись будь-які дії з огляду на те, що апеляційна скарга була відправлена до апеляційного суду за твердженням представника заявника, 08 червня 2024 року, а апеляційним судом отримана лише 17 січня 2025 року, що перевищує розумні строки для доставки поштового відправлення.

Отже, за наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що не підтверджено доказами поважність причин пропуску строку на оскарження судового рішення.

Інших доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції представником заявника не зазначено і не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

У зв`язку з зазначеним вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги ухвали апеляційного суду від 24 жовтня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху представником заявника не виконано, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою і є підставою для визнання апеляційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь» про відшкодування матеріальних збитків повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання суддею, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.О. Погорєлова

Судді: Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе