Провадження № 2/727/490/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складi:

головуючого судді Літвінової О.Г.

при секретарi Цуркан Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ниміджан Юлія Василівна, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дитину, в обґрунтування якої зазначила, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі, який зареєстровано 11 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1975.

Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина на даний час проживає з позивачкою.

З кінця 2024 року вони не проживають спільно як подружжя та не ведуть спільного господарства та відсутній спільний бюджет. Сімейне життя у них із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, різні погляди на вирішення сімейних проблем, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Між ними постійно траплялись непорозуміння, суперечки, з будь яких причин, що призводить до частих скандалів та до відсутності нормальних сімейних та фактичних шлюбних стосунків. Таке ставлення до сімейних стосунків і поведінка відповідача принижує мене, як особистість, перед рідними та близькими мені людьми. Тому просила розірвати шлюб між ними.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 офіційно працює, тому має змогу надавати аліменти на утримання та розвиток дитини, оскільки дитина потребує значних матеріальних витрат на школу та додаткові заняття з іноземної мови, на книги, продукти харчування, одяг, взуття, засоби гігієни, медикаменти, розваги та інші потреби сина для належного духовного та фізичного розвитку дитини. Тому просила шлюб розірвати, стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі заробітку (доходу0 платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи стягувати з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак до початку судового засідання від неї надійшло клопотання про розгляд справи без її участі та відмову позивача від заявленої вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 витрат на правову допомогу.

Від відповідача найшла заява в якій він просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає, проти запропонованого розміру аліментів не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін по справі повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстровано 11 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1975, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.11).

Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

А тому, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин згідно зі ст. 56 Сімейного кодексу України.

За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ч.2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина.

Враховуючи спільний обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, визначений ст. 180 СК України, всі перелічені в сукупності обставини дають підстави для покладення на ОСОБА_2 обов`язку сплачувати аліменти на ім`я ОСОБА_1 на утримання дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 08.12.2025 року і до досягнення дитиною повноліття, відповідно до вимог чинного законодавства.

У відповідності до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі місячного стягнення підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 50 відсотків судового збору у розмірі 605,60 грн., інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Позивачка відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги, тому суд приходить висновку, з відповідача слід стягнути 50 % судового збору в сумі 605,60 грн. в дохід держави щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, оскільки позивачка відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати.

Враховуючи, що позов задоволено, а тому з врахуванням вимог ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 605,60 грн., тобто вказану суму судового збору слід віднести на відповідача.

Керуючись ст. 80, 84, 105, 110, 182, 184 СК України, ст. 81, 141, 263-265, 279, 430 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований 11 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1975- розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 08.12.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір в сумі 605,60 грн.

Повернути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , 50 % суми сплаченого судового збору у сумі 605,60 грн. при поданні позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя: О.Г.Літвінова