АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року

м. Чернівці

справа № 722/2378/25

провадження 822/103/26

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Одинака О.О., Височанської Н.К.,

за участю секретаря судового засідання Скулеби А.І.,

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Сокирянський районний відділ державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 ,

апеляційна скарга Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2025 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Суський О.І.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця.

Скарга мотивована тим, що ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 серпня 2025 року у справі №722/1829/25, вжито заходи забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти відчуження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також транспортних засобів марки MERCEDES-BENZ, модель 111CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску та марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 416 CDI, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2006 року випуску.

На виконання вимог ч.2 ст.157 ЦПК України, Сокирянським районним судом Чернівецької області 19 серпня 2025 року направлено на адресу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ухвалу суду від 18 серпня 2025 року про забезпечення позову.

20 серпня 2025 року державним виконавцем Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повернуто виконавчий документ стягувачу, без прийняття до виконання, оскільки він не відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: відсутня дата народження боржника-фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта боржника.

В цей же день, Сокирянським районним судом Чернівецької області, повторно, направлено на адресу Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ухвалу суду від 18 серпня 2025 року про забезпечення позову для виконання, у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження». Вказане підтверджується витягом із журналу вихідної кореспонденції Сокирянського районного суду Чернівецької області де встановлена дата отримання, 20 серпня 2025 року.

На виконання ухвали Сокирянського районного судуЧернівецької області від 18 серпня 2025 року про забезпечення позову, державним виконавцем Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Хібовською К.В. було відкрито виконавче провадження тільки 22 серпня 2025 року, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження №78914174. В цей же день, державним виконавцем, було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника, а саме, житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також транспортних засобів марки MERCEDES-BENZ, модель 111CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску та марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 416 CDI, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2006 року випуску.

Зазначає, що державним виконавцем, станом на день подання скарги, не було направлено на адресу ОСОБА_1 постанову про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту.

Таким чином, державним виконавцем, на виконання ухвали суду від 18 серпня 2025 року про забезпечення позову, шляхом накладення заборони ОСОБА_2 вчиняти відчуження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також транспортних засобів марки MERCEDES-BENZ, модель 111CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску та марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 416 CDI, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2006 року випуску, було вжито заходи по їх забезпеченню тільки 22 серпня 2025 року.

Крім цього, ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження №78914174, після їх отримання 14 жовтня 2025 року, за адвокатським запитом від 06 жовтня 2025 року встановлено, що в матеріалах виконавчого провадження наявна постанова від 28 серпня 2025 року про закінчення виконавчого провадження.

Пунктом 2 даної постанови державним виконавцем вирішено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. Тобто, вказаною постановою, державний виконавець фактично вирішив припинити чинність арешту майна боржника, що є прямою підставою для скасування в державних реєстрах заборони відчуження майна на яке накладено арешт.

На підставі наведеного, просить визнати дії державного виконавця Хібовської К.В. неправомірними щодо повернення виконавчого документа стягувачу, без прийняття до виконання, несвоєчасного відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника в рамках виконання ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 серпня 2025 року про забезпечення позову.

Крім цього, просить визнати протиправною та скасувати постанову, винесену державним виконавцем Хібовською К.В. у виконавчому провадженні ВП №78914174 від 28 серпня 2025 року про закінчення виконавчого провадження та зобов`язати винести постанову про закінчення виконавчого провадження, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2025 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії державного виконавця Хібовської К.В. щодо повернення виконавчого документа (ухвали Сокирянського районного суду від 18 серпня2025 року) стягувачу без прийняття до виконання.

Визнано протиправними дії державного виконавця Хібовської К.В. щодо несвоєчасного відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника в рамках виконання ухвали Сокирянського районного суду від 18 серпня 2025 року про забезпечення позову у справі №722/1829/25.

Визнано протиправною та скасовано постанову, винесену державним виконавцем Хібовською К.В. у виконавчому провадженні ВП №78914174 від 28 серпня 2025 року про закінчення виконавчого провадження.

Зобов`язано державного виконавця Хібовську К. В. винести постанову про закінчення виконавчого провадження, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Сокирянський районний відділ державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України просить скасувати ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Посилається на те, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що 20 серпня 2025 року державний виконавець, керуючись вимогами статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», виніс повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки неможливо здійснити відкриття виконавчого провадження у автоматизованій системі виконавчого провадження (АСВП) через відсутність вище зазначених даних, що ідентифікують особу. У той же день, повторно, надійшла ухвала суду №722/1829/25 від 18 серпня 2025 року, з наданими Сокирянським районним судом Чернівецької області копіями документів боржника, а саме, паспорт громадянина України та реєстраційний номер облікової картки платника податків, яка була передана державному виконавцю до виконання 21 серпня 2025 року.

Тому, державним виконавцем, керуючись статтями 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження», не пізніше наступного дня, а саме 22 серпня 2025 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 13826.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Представник ОСОБА_3 подав до суду відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Посилається на те, що аргументи апелянта викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 серпня 2025 року у справі №722/1829/25, вжито заходи забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти відчуження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також транспортних засобів марки MERCEDES-BENZ, модель 111CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску та марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 416 CDI, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2006 року випуску.

20 серпня 2025 року державним виконавцем Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Хібовською К.В. направлено на адресу суду повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

22 серпня 2025 року державним виконавцем Хібовською К.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника.

28 серпня 2025 року, в межах даного виконавчого провадження, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», яка була затверджена головним державним виконавцем Хібовською К.В.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Щодо поновлення строку

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця. Також просила поновити строк для подання вказаної скарги, вказувала на те, що дізналася про неправомірні дії державного виконавця лише 14 жовтня 2025 року.

Відповідно до 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 2 ст. 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи те, що скаржник отримав інформацію з Сокирянського відділу ДВС у Дністровському району Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України лише 14 жовтня 2025 року, а звернувся до суду зі скаргою 15 жовтня 2025 року, суд приходить до висновку, що скаржником пропущено строк для звернення до суду із вказаною скаргою з поважних причин і такий строк підлягає поновленню.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Щодо повернення виконавчого документа (ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 серпня 2025 року) стягувачу без прийняття до виконання

Так відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію в тому числі конфіденційну (пункт 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

В постанові від 26 грудня 2018 року по справі №749/1181/16-ц Верховний Суд вказав, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника за наявності можливості у державного виконавця його ідентифікувати, не може вважатися підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Відповідно до висновків викладених у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 749/1181/16-ц (провадження № 61-1115св18), від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16 (провадження № К/9901/21841/18), від 19 вересня 2019 року у справі № 469/1357/16-ц (провадження № 61-35493св18).

Відсутність у виконавчому документі дати народження сторін, адреси їхнього місця проживання чи перебування не є підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.

Відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі № 639/2561/18-ц (провадження № 61-578св19).

Колегія суддів наголошує на тому, що головним завданням виконавчого провадження є правильне і своєчасне виконання судового рішення. За відсутності у виконавчому листі окремих персональних даних у виконавця є можливість направити запит до відповідних державних органів для отримання цієї інформації. А повернення виконавчого документа через відсутність у виконавчому листі даних про особу має ознаки формалізму, оскільки у виконавця під час виконання судового рішення не виникає проблем із отриманням такої інформації з баз даних і реєстрів.

Отже, такі дії державного виконавця є неправомірними, оскільки відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника, реєстраційного номера облікової картки платника податків та його паспортних даних, не є підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання.

Отже, враховуючи наведене, слід змінити мотивувальну частину ухвали суду першої інстанції в частині вирішення питання щодо дій державного виконавця Хібовської К.В. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, виклавши її в редакції цієї постанови.

Щодо несвоєчасного відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника в рамках виконання ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 серпня 2025 року про забезпечення позову у справі №722/1829/25.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є:заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем.

Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом (ч.1,2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

За приписами частин 1, 2 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно- правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом (п.3 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Також частиною 2 статті 157 ЦПК України визначено, що примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Як убачається з матеріалів справи та встановлених обставин цієї справи, ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 серпня 2025 року у справі №722/1829/25, вжито заходи забезпечення позову.

Вказана ухвала направлена до Сокирянського відділу ДВС у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

20 серпня 2025 року винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки він не відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Цього ж дня ухвала Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 серпня 2025 року у справі №722/1829/25 направлена Сокирянському районному суду Чернівецької області.

З витребуваної судом копії розносної книги вбачається, що повторно ухвала Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 серпня 2025 року була доставлена наручно 20 серпня 2025 року та власноруч отримано представником Сокирянського відділу ДВС у Дністровському районі Чернівецької області Гринько А. 20 серпня 2025 року, про що є відповідний підпис.

Отже, відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повинен був відкрити виконавче провадження 21 серпня 2025 року, одна вказані дії були вчинені лише 22 серпня 2025 року.

Посилання апелянта про те, що ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 серпня 2025 року повторно отримали 21 серпня 2025 року є безпідставними та спростовуються копією розносної книги. Інших доказів Сокирянським районним відділом державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України суду не надано.

Проте, як обґрунтовано вказував суд першої інстанції, що несвоєчасне відкриття виконавчого провадження Сокирянським районним відділом державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України є неправомірними діями державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження.

Щодо постанови державного виконавця у виконавчому провадженні ВП №78914174 від 28 серпня 2025 року про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання винести постанову про закінчення виконавчого провадження, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Так, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» закріплені підстави закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 серпня 2025 року у справі №722/1829/25, вжито заходи забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти відчуження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також транспортних засобів марки MERCEDES-BENZ, модель 111CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску та марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 416 CDI, державний номерний знак. НОМЕР_2 , 2006 року випуску.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом державним виконавцем фактично виконано ухвалу суду від 18 серпня 2025 року про забезпечення позову, оскільки 22 серпня 2025 року винесено постанову про арешт майна боржника, а саме, житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 56,70 кв. м. та транспортних засобів марки MERCEDES-BENZ, модель 111CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2007 року випуску та марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 416 CDI, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2006 року випуску.

Таким чином, приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження від 28 серпня 2025 року державний виконавець Хібовська К. В. діяла в межах своїх повноважень та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, як убачається із вказаної постанови, а саме пункту 2 державним виконавцем вирішено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

Тобто, вказаною постановою, державний виконавець фактично вирішив припинити чинність арешту майна боржника, що є прямою підставою для скасування в державних реєстрах заборони відчуження майна на яке накладено арешт.

Отже, вказаний пункт постанови про закінчення виконавчого провадження від 28 серпня 2025 року суперечить ухвалі Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18 серпня 2025 року та вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а тому є незаконним та підлягає скасуванню.

Ухвала суду першої інстанції в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Хібовської К.В. щодо несвоєчасного відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника в рамках виконання ухвали Сокирянського районного суду від 18 серпня 2025 року про забезпечення позову у справі №722/1829/25 постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ст. 376 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з неповним встановленням обставин, які мають значення для справи, порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Апеляційну скаргу Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2025 року в частині вирішення питання щодо дій державного виконавця Хібовської Кароліни Віталіївни про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, виклавши її в редакції цієї постанови.

Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04 листопада 2025 року в частині скасування постанови державного виконавця Хібовської Кароліни Віталіївни, у виконавчому провадженні ВП №78914174 від 28 серпня 2025 року, про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання державного виконавця Хібовську Кароліну Віталіївну винести постанову про закінчення виконавчого провадження, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 цій частині задовольнити частково.

Скасувати пункт 2 постанови державного виконавця Хібовської Кароліни Віталіївни, у виконавчому провадженні ВП №78914174 від 28 серпня 2025 року про закінчення виконавчого провадження.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвалу суду першої інстанції в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Хібовської Кароліни Віталіївни щодо несвоєчасного відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника в рамках виконання ухвали Сокирянського районного суду від 18 серпня 2025 року про забезпечення позову у справі №722/1829/25 залинити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови - 14 січня 2026 року.

Головуючий М.І. Кулянда

Судді: Н.К. Височанська

О.О. Одинак