Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/3662/25
Номер провадження2/173/788/2026
УХВАЛА

14 січня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Челюбєєв Є.В., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року представник позивача звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що нею до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області подано позовну заяву в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», Товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявленого клопотання представник позивача посилається на те, що якщо за результатами розгляду позову судом будуть визнані виконавчі написи такими, що не підлягають виконанню, то у позивача виникнуть труднощі в повернення безпідставно стягнутих коштів.

Просить зупинити стягнення за даними виконавчими написами, так як невжиття заходу забезпечення позову унеможливить ефективний захист поновлення порушених справ та інтересів.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, перевіривши обґрунтованість доводів позивача стосовно необхідності забезпечення позову суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

В частині другій цієї статті зазначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 6 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

За змістом ч. 3 ст. 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Мета забезпечення позову, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

В своїй заяві про забезпечення позову, з урахуванням позовних вимог про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, заявник зазначає, що в даному випадку існує необхідність у забезпеченні позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, оскільки є ризик безпідставного стягнення з позивача коштів.

Так, судом встановлено, що в грудні 2025 року представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «ДЕБТ ФОРС», ТОВ «КФ.ЮА», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 31 грудня 2025 року по даній цивільній справі відкрито провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників розгляду справи. На даний час цивільна справа не розглянута по суті.

Отже, між сторонами існує спір з приводу визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.

При цьому вбачається, що на підставі виконавчих документів відкриті виконавчі провадження № 67650052 та № 62926715 для здійснення їх примусового виконання.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

З наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі щодо визнання виконавчих написів нотаріусів такими, що не підлягають виконанню, є взаємопов`язаний зі способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача.

З урахуванням співмірності заходів забезпечення позову з позовними вимогами, що заявлені позивачем, змісту викладених обставин, наявності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання оспорюваних виконавчих написів, слід вжити заходи забезпечення позову, а саме зупинити стягнення на підставі виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. за № 16845 від 14.08.2020 та виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. за № 134222 від 10.06.2021 з метою забезпечення можливості ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, судом не встановлено обставин, передбачених п. 1,2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст.149, 150, 152, 153, 157, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Забезпечити цивільний позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича № 16845 від 14 серпня 2020 року щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованості в розмірі 19124 (дев`ятнадцять тисяч сто двадцять чотири) грн. 13 коп.

Забезпечити цивільний позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича № 134222 від 10 червня 2021 року щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КФ.ЮА" заборгованості в розмірі 16010 (шістнадцять тисяч десять) грн. 73 коп.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Суддя: Є.В.Челюбєєв