Справа № 696/45/26
Провадження № 2/696/223/26
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13 січня 2026 року суддя Кам`янського районного суду Черкаської області Білопольська Н.А., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Недоступа Дмитра Миколайовича, ДП «СЕТАМ», Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» про визнання електронних торгів недійсними, визнання акту про реалізацію недійсним, скасування виконавчих дій та поновлення права власності, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом, в якому просить:

- визнати недійсними електронні торги від 29 грудня 2025 року (протокол № 652349);

- визнати недійсним акт про реалізацію майна у ВП № 78877336;

- визнати дії приватного виконавця Недоступа Д.М. незаконними;

- скасувати результати продажу лоту № 590677;

- поновити її право власності на 1/2 будинку та 1/2 земельної ділянки;

- зобов`язати виконавця закрити ВП № 78877336, як незаконне.

Судові витрати просила стягнути зі стягувача та виконавця.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, приходжу до наступного висновку.

Звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку реалізації права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі неусунення недоліків.

З огляду на викладене суддя може вирішити питання про відкриття, повернення чи відмову у відкритті провадження по справі, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК України відсутні винятки з указаного порядку.

Позивач у позовній заяві просить звільнити її від сплати судового збору, враховуючи її майновий стан, оскільки вона є інвалідом ІІІ групи, пенсіонером, її матеріальний стан є обмеженим, а сплата судового збору у встановленому розмірі є для неї фінансовим тягарем та фактично унеможливлює реалізацію її права на доступ до правосуддя.

На підтвердження вказаних обставин до позовної заяви додано довідку Головного управління ПФУ в Черкаській області про доходи № 5944 1299 1294 2761, відповідно до якої позивач отримує пенсію по інвалідності, а також пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 .

Згідно зі ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, зокрема якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами, внесеними згідно з постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25 вересня 2015 року) Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R(81)7, прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Разом із тим, враховуючи положення п. 1 ст. 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі»).

У зв`язку з цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані із судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суддя не приймає до уваги як доказ майнового стану позивача довідку Головного управління ПФУ в Черкаській області про доходи № 5944 1299 1294 2761, оскільки з її змісту вбачається, що доходи позивача відображені за 01 січня 2025 року по 30 вересня 2025 року, що об`єктивно не дає підстав належним чином оцінити майнове становище позивача станом на час звернення до суду з позовом.

Інших належних та допустимих доказів, які підтверджують майновий стан позивача, до позовної заяви додано не було.

За вказаних обставин суддя приходить до висновку, що позивачем не надано доказів свого майнового стану та не доведено, що розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з даним позовом, перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги, яким повинна відповідати позовна заява.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати, відстрочення або розстрочення та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Так, відповідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3 328,00 грн.

Як вбачається з прохальної частини позову, позивачем заявлено шість позовних вимог, з яких п`ять вимог немайнового характеру: визнати недійсними електронні торги від 29 грудня 2025 року (протокол № 652349); визнати недійсним акт про реалізацію майна у ВП № 78877336; визнати дії приватного виконавця Недоступа Д.М. незаконними; скасувати результати продажу лоту № 590677; зобов`язати виконавця закрити ВП № 78877336 як незаконне, та одна вимога майнового характеру - поновити її право власності на 1/2 будинку та 1/2 земельної ділянки.

Таким чином, позивач має сплатити судовий збір за кожну позовну вимогу немайнового характеру по 1 331,20 грн та за позовну вимогу майнового характеру у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 1% від ціни позову, але не менше 1331,20 грн, та надати до суду докази на підтвердження сплати судового збору.

Згідно з вимогами ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів-зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин,якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Із вступної частини позовної вбачається, що позивач заявила позовні вимоги до приватного виконавця Недоступа Д.М., ДП «СЕТАМ», Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК», однак у описовій частині позовної заяви позивач також зазначає відповідачем ОСОБА_2 .

Заявляючи вимогу про визнання результатів електронних торгів недійсними, позивач просить в т.ч. визнати недійсним правочин (договір), на підставі якого відбувся перехід права власності (права вимоги).

Спір у даній справі виник з приводу проведення відкритих торгів (аукціону).

В даному випадку позивач реалізує свій спосіб захисту, передбачений п. 2 ч. 2 ст.16 ЦК України, а саме визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У постанові Верховного Суду у справі № 910/856/17 від 05 червня 2018 року предметом позовних вимог було визнання електронних торгів недійсними.

Верховний Суд зазначив, що правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено п. 8 розділу X Порядку реалізації майна, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством.

Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

З аналізу ч. 1 ст. 650, ч. 1 ст. 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем, відповідно, є переможець електронних торгів.

Виходячи з наведеного, сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - виконавча служба й організатор електронних торгів та покупець - переможець електронних торгів.

Тому в якості відповідачів мають залучатись всі сторони правочину: виконавець/орган ДВС, адміністратор торгів та переможець.

Позивач у позові зазначила у якості відповідачів у справі приватного виконавця Недоступа Дмитра Миколайовича, ДП «СЕТАМ», Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», проте не зазначила відповідачем покупця ОСОБА_2 .

Відтак позивач повинна визначитися із колом відповідачів, до яких вона заявляє позовні вимоги.

Окрім того, позивач в порушення п.п. 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначила ціни позову; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

Від змісту позовної заяви залежать дії суду щодо вирішення питання проведення подальших процесуальних дій по розгляду справи по суті, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, визначення суб`єктного складу спірних правовідносин, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовних вимог залежить і позиція відповідачів, котрі, як і позивач, мають право на судовий захист, для реалізації якого мають бути обізнані з тим, які вимоги до них заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Тому позивач має виконувати вимоги щодо дотримання процесуального порядку форми та змісту позовної заяви.

Також позивач не надала суду правовстановлюючі документи на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки, що підтверджує право власності на цей будинок та земельну ділянку (свідоцтво про право власності, договір купівлі-продажу державний акт на земельну ділянку тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За викладених обставин є необхідним залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків та оформлення її у відповідності до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця Недоступа Дмитра Миколайовича, ДП «СЕТАМ», Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» про визнання електронних торгів недійсними, визнання акту про реалізацію недійсним, скасування виконавчих дій та поновлення права власності - залишити без руху.

Запропонувати позивачу ОСОБА_1 усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу. У разі неусунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Білопольська