ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 січня 2026 року

м. Харків

справа № 645/1340/24

провадження № 22-ц/818/638/26

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кружиліної О.А., Мальованого Ю.М.,

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Тарасенко Віри Юріївни на рішення Немишлянського районного суду м. Харкова від 23 липня 2025 року, постановлене під головуванням судді Шевченко АГ.С.,

в с т а н о в и в:

У березні 2024 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.12.2009 по 31.01.2022 у загальному розмірі 56399,46 грн., а також просив стягнути сплачений судовий збір.

Рішенням Немишлянського районного суду м. Харкова від 23 липня 2025 року,позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги за опалення та гарячу воду за період з 01.04.2017 по 31.01.2022 у розмірі 28364 грн. 79 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати судового збору у розмірі 1522 грн. 78 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Тарасенко Віра Юріївна просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог і ухвалити в цій частині нове, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог КП «Харківські теплові мережі».

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вважає рішення суду першої інстанції прийнятим на підставі неповно та неправильно досліджених доказів та обставин справи. Зазначає, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача щодо квартири за адресою АДРЕСА_1 , але до даної квартири відповідач не має жодного відношення, оскільки він там не зареєстрований та не є її власником та не повинен сплачувати заборгованість за даною адресою, Відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а не за адресою АДРЕСА_1 . Внаслідок того, що суд першої інстанції не врахував цього факту помилки в адресі та в особі, з якої стягується заборгованість вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим. Також суд першої інстанції помилково врахував закон про продовження строків позовної давності на період карантину та на період війни, оскільки карантинні обмеження були припиненні з 30.06.2023 року і вже ці подовження не діяли, а позов до суду поданий набагато пізніше, вже 12.03.2024 року. Щодо подовження строків позовної давності на період військових дій в Україні, суд першої інстанції не врахував, що позивач не надав доказів того, що військові дії якось перешкоджали його зверненню з позовом до суду.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог та з того, що враховуючи, що з 12 березня 2020 року з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 257 ЦК України, продовжені на строк дії такого карантину, тому позовні вимоги з 01.04.2017 року заявлені в межах строку позовної давності і підлягають задоволенню.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що КП «Харківські теплові мережі» постачало теплову енергію у житлове приміщення за адресою : АДРЕСА_1 .

Згідно відомості про нарахування та оплату за послуги теплопостачання та підігрів води за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість перед КП «Харківські теплові мережі» за період з 01.12.2009 по 31.01.2022 складає загалом 56399,46 грн.

Як на підставу позовних вимог Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» посилалось на те, що відповідач зареєстрований та є споживачем послуг з опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 ,обов`язку щодо повної та своєчасної сплати за надані послуги відповідач не здійснює, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.12.2009 по 31.01.2022 в розмірі 56399,46 грн. У зв`язку з викладеним представник позивача звернулась до суду з даним позовом.

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно із Законом Україні «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово- комунальних послуг (виконавець), і фізичної та юридичного особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно з вимогами ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

У відповідності зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином, Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення,а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язані оплатити надані послуги.

Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач просить стягнути заборгованість з ОСОБА_1 за опалення та гарячу воду по квартирі за адресою АДРЕСА_1 у розмірі 56399 грн 46 коп.

Разом з тим з копії паспорту відповідача ОСОБА_1 вбачається, що він з 06.09.2006 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що також підтверджується відповіддю №2142255 від 17 грудня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно з ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу України.

Даних про те, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 матеріали справи не містять.

Доказів, що відповідач є власником зазначеної квартири, позивачем суду не надано.

За таких обставин підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

Крім того, колегія суддів зазначає, що опалювальна площа квартири за адресою АДРЕСА_1 складає 65,8 кв. м., а згідно квітанції ХТМ за квартиру АДРЕСА_2 загальна площа вказаної квартири складає 35,3 кв.м. Таким чином зазначені квартири є різними.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тарасенко Віри Юріївни задовольнити.

Рішення Немишлянського районного суду м. Харкова від 23 липня 2025 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_1 у розмірі 2284,17 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: О.А. Кружиліна

Ю.М. Мальований