СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/1070/25
Провадження №2/547/73/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 січня 2026 року с-ще Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Самойленко Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Вареник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі судових засідань Семенівського районного суду Полтавської області № 1 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,

УСТАНОВИВ:

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами.

В обґрунтування позову зазначено, що 15.05.2021 між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено договір № 4157364. Також між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №02001 від 08.06.2021. 07.07.2021 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 на підставі заявки на пролонгацію від 07.07.2021 до договору позики №02001, підписаної позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, був укладений договір позикп №02002 (пролонгація), відповідно до якого сторони домовились продовжити строк виконання зобов`язання позичальника по погашенню заборгованості за попереднім договором №02001 в сумі 2500,00 грн на новий строк 30 днів під проценти, а позичальник зобов`язувався повернути позикодавцю позику та сплатити зазначені проценти.

30.12.2021 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу № 30-12/2021-21, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги, в тому числі, за кредитним договором №4157364, за яким ТОВ "Вердикт Капітал" набуло прав вимоги кредитора відносно відповідачки.

10.03.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" було укладено договір № 10-03/2023/01, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги в тому числі, за кредитним договором №4157364, за яким ТОВ "Коллект Центр" набуло прав вимоги кредитора відносно відповідачки.

18.02.2025 між ТОВ "Коллект Центр" та ТОВ "Факторинг Партнерс" було укладено договір № 18-02/25, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги в тому числі, за кредитним договором №4157364, за яким ТОВ "Факторинг Партнерс" набуло прав вимоги кредитора відносно відповідачки.

Таким чином, ТОВ "Факторинг Партнерс" наділено правом вимоги до відповідачки за договором №4157364.

18.12.2023 було укладено договір факторингу №18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №02002.

Таким чином, ТОВ "Факторинг Партнерс" наділено правом вимоги до відповідачки за договором №02002.

Загальний розмір заборгованості з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №41573648 від 15.05.2021, що підлягає стягненню з позичальника, відповідно до розрахунку заборгованості становить 12426,79 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3750,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 8550,00 грн, інфляційні збитки 109,53 грн, нараховані 3 % річних 17,26 грн.

Загальний розмір заборгованості з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування коштами за договором №02002 від 07.07.2021, що підлягає стягненню з позичальника, відповідно до розрахунку заборгованості становить 6404,20 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2500,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 3904,20 грн.

Загальний розмір заборгованості по поверненню коштів та сплаті процентів за договорами №41573648 від 15.05.2021 та №02002 від 07.07.2021, що підлягає стягненню з позичальника, відповідно до розрахунків заборгованості становить 18830,99 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 6250,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12454,20 грн, інфляційні збитки 109,53 грн, нараховані 3 % річних 17,26 грн.

Тому позивач просить стягнути заборгованість за договорами №41573648 від 15.05.2021 та №02002 від 07.07.2021 в загальному розмірі 18830,99 грн, понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн.

Ухвалою Семенівського району суду Полтавської області від 31.10.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Судове засідання призначено на 02.12.2025.

02.12.2025 судове засідання відкладено на 12.01.2026.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились.

Представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явився. В позовній заяві просив розгляд даної справи проводити без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 6).

Відповідачка ОСОБА_1 належним чином двічі повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення ухвали суду та судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. Поштові повідомлення повернулися до суду з відміткою: «Адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 143, 148). Відзиву або будь-яких інших документів на спростування доводів позивача не подала, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань до суду не направила.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Судом ухвалено здійснити заочний розгляд справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 15.05.2021 між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено договір № 4157364 про надання споживчого кредиту. Укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС товариства. На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 3 750,00 гривень. Строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього договору. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгаці за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3. договору. Знижена процентна ставка 1,805 % в день. Орієнтовна реальна річна процента ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою складає 24079,41 % річних, за зниженою ставкою 192348,45 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 5887,50 грн, за зниженою ставкою 5780,63 грн. Штрафи 180,00 грн на 4 день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань з повернення кредиту та 41,25 грн, починаючи з 5 дня невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань з повернення кредиту. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором А119832 (а.с. 10-14, 15, 16-18).

Згідно листа ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 05.09.2024, останнє повідомило ТОВ «Авентус Україна» про перерахування грошових коштів в розмірі 3750,00 грн 15.05.2021 8:12, номер замовлення 18680165, картка НОМЕР_1 (а.с. 23-24).

Крім цього 07.07.2021 між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та ОСОБА_1 на підставі заявки на пролонгацію від 07.07.2021 до договору позики №02001, підписаної позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, був укладений договір позики №02002 (пролонгація), відповідно до якого сторони домовились продовжити строк виконання зобов`язань позичальника з погашення заборгованості за договором позики №02001 в сумі 2500.00 грн на строк 30 календарних днів під проценти. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання позичальником умов договору та становить: знижена процентна ставка, фіксована становить 1,75% за день (640.00% річних) від суми позики у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом 1 календарного дня, що слідує за датою закінчення такого строку. Стандартна процента ставка, фіксована становить 2.60% за день (950.00% річних) від суми позики та застосовується у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в пп 1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах періоду прострочення, але не більше 30 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України.

Позика пролонгується на новий термін на підставі заявки на пролонгацію та сплати позичальником заборгованості за процентами за користування попередньою позикою в сумі 1315,20 грн та оплати у повній сумі процентів за пролонгацією 0,00 грн не пізніше 07.07.2021. У разі не повної оплати позичальником заборгованості за процентами за користування попередньою позикою, оплати процентів за пролонгацію, вказаних в пункті 2.1 цього договору, до 07.07.2021 включно, заявка на пролонгацію анулюється позикодавцем та позичальник зобов`язаний погасити заборгованість по позиці у строк відповідно договору позики № 02001. Позика позичальнику надається шляхом погашення позикодавцем заборгованості за раніше укладеним договором позики. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 9727 (а.с. 33-35, 36, 113, 121-125).

Згідно довідки про ідентифікацію по договору №02002 від 08.07.2021, товариство підтвердило, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якою укладено договір №02002 від 08.07.2021, ідентифікована ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія». Акцепт договору позичальником 9727, 07.07.2021, номер телефону НОМЕР_2 (а.с. 126).

Згідно довідки про погашення по договору №02001 від 08.06.2021, підтверджено, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , погашено заборгованість по договору №02001 від 08.06.2021 шляхом перерахування коштів згідно умов договору позики (пролонгації) №02002 від 07.07.2021 (а.с. 127).

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором.

Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1 статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформленою в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електрону комерцію", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електрону комерцію").

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків.

Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано.

Загальний розмір заборгованості з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №41573648 від 15.05.2021, що підлягає стягненню з позичальника, відповідно до розрахунку заборгованості становить 12426,79 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3750,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 8550,00 грн, інфляційні збитки 109,53 грн, нараховані 3 % річних 17,26 грн (а.с. 32).

Загальний розмір заборгованості з повернення позики та сплаті процентів за користування позикою за договором №02002 від 07.07.2021, що підлягає стягненню з позичальника, відповідно до розрахунку заборгованості становить 6404,20 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 2500,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 3904,20 грн (а.с. 37).

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

30.12.2021 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу № 30-12/2021-21, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги, в тому числі, за кредитним договором №4157364, за яким ТОВ "Вердикт Капітал" набуло прав вимоги кредитора відносно відповідачки (а.с. 39-43, 44-53).

10.03.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" було укладено договір № 10-03/2023/01, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги в тому числі, за кредитним договором №4157364, за яким ТОВ "Коллект Центр" набуло прав вимоги кредитора відносно відповідачки (а.с. 56-61, 62-73).

18.02.2025 між ТОВ "Коллект Центр" та ТОВ "Факторинг Партнерс" було укладено договір № 18-02/25, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги в тому числі, за кредитним договором №4157364, за яким ТОВ "Факторинг Партнерс" набуло прав вимоги кредитора відносно відповідачки (а.с. 89-92, 93-105, 106).

Таким чином, ТОВ "Факторинг Партнерс" наділено правом вимоги до відповідачки за договором №4157364.

18.12.2023 було укладено договір №18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за договорами до позичальників, в тому числі за договором №02002 (а.с. 74-77, 78-87, 88).

Таким чином, ТОВ "Факторинг Партнерс" наділено правом вимоги до відповідачки за договором №02002.

Доказів на спростування суми позовних вимог відповідачкою суду не надано, розрахунки заборгованості не спростовано.

Разом з тим, щодо сягнення заборгованості за договором позики №02002 (пролонгація) від 07.07.2021 суд зазначає наступне.

Згідно до правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18) банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених Договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

За приписами частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази перехування коштів за договором позики №02001 від 08.06.2021 та сам договір позики, який було пролонговано договором позики №02002 (пролонгація) від 07.07.2021. Крім того у матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості за договором позики, зроблений первісним кредитором.

Відповідно до Закону України «Про платіжні послуги» належними доказами передання коштів в межах надання платіжної послуги є платіжна інструкція платника та повідомлення надавача платіжних послуг з обслуговування рахунку про завершення платіжної операції. При цьому, згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», такі документи мають відповідати вимогам для первинних документів.

На підтвердження виконання зобов`язання за договором позики №02001 від 08.06.2021 позивач додав до позовної заяви лише довідку про погашення до договору №02001 від 08.06.2021, якою підтверджено, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 погашено заборгованість по договору №02001 від 08.06.2021 шляхом перерахування коштів згідно умов договору позики (пролонгації) №02002 від 07.07.2021, який укладено на підставі заявки про пролонгацію (а.с. 127).

Водночас, суду не надано відповідних бухгалтерських документів на підтвердження здійснення погашення заборгованості з одночасним формуванням за позичальником заборгованості за договором позики (пролонгацією). Також відсутній відповідний розрахунок заборгованості, складений ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», що позбавляє суд перевірити наявність та розмір заборгованості відповідачки за даним договором позики перед первинним кредитором.

Наявність боргу у відповідачки має бути доведено позивачем належними та допустимими доказами.

Враховуючи вище зазначене, суд дійшов висновку про недоведеність порушення прав позивача в частині стягнення заборгованості за договором позики №02001 від 08.06.2021, який було пролонговано договором позики №02002 (пролонгація) від 07.07.2021, тому суд зазначає про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо стягнення з відповідачки інфляційних втрат та 3% річних за порушення умов виконання кредитного договору № 4157364 від 15.05.2021 суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023, внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, п.6 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» був викладений в наступній редакції:

У разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.

Датою набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» є 24.12.2024.

Відповідно, 30-й день включно з дня набрання чинності цим Законом припадає на 23.01.2024 (24.12.2023 + 30 днів).

У даній справі встановлено, що кредитний договір укладено 15.05.2021, тобто у період, коли споживач у разі допущення прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених таким договором.

Отже,нарахування відповідачці за порушення грошових зобов`язань інфляційних збитків в розмірі 109,53 грн та 3% річних у розмірі 17,26 грн є неправомірним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за договором №41573648 від 15.05.2021 підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №41573648 від 15.05.2021 в розмірі 12300,00 грн, з яких: 3750,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) та 8550,00 грн заборгованість за нарахованими процентами.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Так, для підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано: договір про надання правничої допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, вартість послуг адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 203 від 01.09.2025 та витяг з акту №19 про надання правничої допомоги від 30.09.2025, згідно якого об`єднанням надано наступні послуги: усна консультація з вивчення документів - 2 год - по 1500,00 грн, що складає 3000,00 грн та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 2 год - по 3000,00 грн, що складає 6000,00 грн, що разом становить 9000,00 грн (а.с.114-116, 117, 118, 119, 120).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Також у постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника.

Відповідно до позиції Верховного Суду, зазначеній у постановах від 01.09.2025 у справі № 178/1522/18, від 10.11.2021 у справі №329/766/18 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною або тільки має бути сплачено

Отже, з урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи у даній справі, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи та спірних правовідносин, ціни позову та часткового задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідачки на користь позивача підлягають стягнення судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1582,26 грн (2422,4 х 12300 /18830,99) (а.с. 7).

Позивачем по справі було понесено судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2422,40 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 263-265, 268, 273, 280, 282-289, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" заборгованість за кредитним договором № 4157364 від 15.05.2021 в розмірі 12300,00 грн (дванадцять тисяч триста гривень 00 коп).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" судовий збір у розмірі 1582,26 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521; ).

Відповідачка - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повне рішення складене 12.01.2026.

Суддя Л.М.Самойленко