Справа №949/1682/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

при секретарі судового засідання Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця за правила загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Дубровицької міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Богельського І.В., звернувся в суд з позовом до відповідача Дубровицької міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Сварицевичі, Дубровицького району Рівненської області. Протягом 2010-2015 років він доглядав за своєю тіткою ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки остання мала задовільний стан здоров`я і потребувала стороннього догляду. ОСОБА_2 мала проблеми зі здоров`ям та неодноразово говорила, що заповість йому своє майно, зокрема, земельну ділянку та будинок в АДРЕСА_1 , однак, зазначеного заповіту він так ніколи не бачив, про його складання тітка не говорила. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Власних дітей ОСОБА_2 не мала. Оскільки він був найближчою людиною для ОСОБА_2 , то він здійснив поховання останньої. У весь цей час він користувався земельною ділянкою ОСОБА_2 для домашнього садівництва. В цьому році до нього звернулися для тимчасового поселення до будинку покійної військовослужбовці Збройних сил України. Здійснюючи прибирання у вказаному будинку, серед речей ОСОБА_2 , він знайшов заповіт від 19 серпня 2011 року, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Сварицевицької сільської ради Дубровицького району Рівненської області. У згаданому заповіті зазначено, що все майно ОСОБА_2 , що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також всього того, що відповідно до законодавства України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь - яких винятків вона заповідає йому, ОСОБА_1 , 1957 року народження. Звернувшись до приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Гайдук Вікторії Олександрівни для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , він отримав відмову, оскільки ним був пропущений встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України строк для прийняття спадщини після померлої та запропоновано йому звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Богельський І.В. в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову не має.

Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5 на звороті).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема, для спадкоємців за заповітом.

Також встановлено, що за життя спадкодавець ОСОБА_2 склала заповіт, яким "все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також всього того, що відповідно до законодавства України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь - яких винятків" заповіла ОСОБА_1 , 1957 року народження, що підтверджєуться копією заповіта (а.с.8).

Для юридичного оформлення прав на спадкове майно, позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджуються витребувани копіями матеріалів спадкової справи №94/2025.

Позивач ОСОБА_1 своєчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що не знав про існування заповіту, що був складений померлою ОСОБА_2 на його ім`я.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у своїй Постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Із досліджених судом доказів вбачається, що після відкриття спадщини, позивач не встиг своєчасно оформити свої спадкові права через ряд об`єктивних причин, в тому числі через необізнаність про існування заповіту. Сукупність цих обставин суд вважає достатньо вагомими причинами, які перешкодили позивачці своєчасно особисто звернутися до нотаріальної контори по місцю знаходження спадкового майна, як це передбачено частиною 2 статті 1269 Цивільного кодексу України, у встановлений шестимісячний строк.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов є підставним і обгрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Суд визначає позивачу додатковий двохмісячний строк, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, який обчислюється з часу набрання рішення законної сили.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1270, 1272 Цивільного кодексу України, статтями 264, 265, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в два місяці, після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи згідно пункту 4 частини 5 статті 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Дубровицька міська рада Сарненського району Рівненської області (м. Дубровиця, вул. Воробинська, 16, Сарненський район Рівненська область, ).

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор