Справа № 557/2004/24
Номер провадження 2-о/570/19/2026
У Х В А Л А

14 січня 2026 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в складі:

судді Красовського О.О.

присяжних Баса П.С., Божка О.В.

з участю:

секретаря судового засідання Захарук Г.Л.

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці адвоката Петрука О.В.

представника заінтересованої особи адвоката Вовка Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за заявоюОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування Гощанської селищної ради Рівненської області про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, -

в с т а н о в и в:

До провадження Рівненського районного суду Рівненської області надійшла цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування Гощанської селищної ради Рівненської області про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

Зазначена справа надійшла до суду на підставі ухвали Гощанського районного суду Рівненської області від 16.12.2024 року.

Суд прийняв до свого провадження справу, призначив експертизу.

В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву та пояснила, що ОСОБА_2 з 2016 року і по даний час перебуває на лікуванні у медичному закладі в м. Острог Рівненської області, оскільки за станом здоров`я він не може перебувати вдома через агресивну поведінку.

Представник заявниці не заперечував зазначену обставину.

Представник органу опіки та піклування на розгляд справи не з`явився.

Заслухавши пояснення заявниці, думку інших учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що дана справа не підсудна Рівненському районному суду Рівненської області, виходячи з наступного.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 ЦПК України).

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26 - 30 ЦПК України).

Виходячи з поняття «підсудність» у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Питання про підсудність справ визначається цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 1 частини другої статті 293 ЦПК передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV цього Кодексу.

Порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи визначено Главою 2 Розділу IV ЦПК України.

Статтею 295 ЦПК України встановлено, що заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

Отже, підсудність розгляду даної категорії справ визначається за місцем проживання фізичної особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у психіатричному закладі - місцем знаходження цього закладу.

З пояснень заявниці та матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 з 2016 року і по даний час перебуває на лікуванні у медичному закладі в м. Острог Рівненської області КП "Острозька обласна психіатрична лікарня" Рівненської обласної ради (проспект Незалежності, 40а, місто Острог, Рівненська область, 35800).

Відповідно до частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із статтею 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Судом встановлено, що підсудність цієї категорії справ визначається за місцем лікування особи у закладі з надання психіатричної допомоги, тому дана справа територіально не підсудна Рівненському районному суду Рівненської області.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 7 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Виходячи з конструкції ч.1 ст.6 Конвенції, можна зробити висновок, що у ній закріплено такі елементи права на судовий захист:

1) право на розгляд справи; 2) справедливість судового розгляду; 3) публічність розгляду справи та проголошення рішення; 4) розумний строк розгляду справи; 5) розгляд справи судом, встановленим законом; 6) незалежність і безсторонність суду.

Термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом.

Основними критеріями, якими керується ЄСПЛ щодо визначення органу «судом» у розумінні статті 6 Конвенції є: 1) здатність ухвалювати обов`язкові для виконання рішення; 2) обов`язкова законодавча регламентація функціонування та діяльності суду; 3) наявність встановленої законом функції щодо розгляду юридично значимих питань; 4) гарантованість незалежності від державної виконавчої влади та інших учасників справи.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд не тільки вправі, а й зобов`язаний ухилитися від розв`язання справ, йому не підсудних.

Як зазначено в ухвалі Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.07.2025 року (справа № 990SCCV/71/25):

«Заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу (частина перша статті 295 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)».

Отже, вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є виконаними, коли справа заявника буде розглянута національним судом, який створено на підставі закону.

За наведених обставин наявні підстави для передачі справи за підсудністю до Острозького районного суду Рівненської області.

Керуючись ст. ст. 31, 32, 295 ЦПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд,-

у х в а л и в :

Передати справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування Гощанської селищної ради Рівненської області про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна - за підсудністю на розгляд до Острозького районного суду Рівненської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Красовський О.О.

Присяжні: Бас П.С.

Божок О.В.