РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/859/25

2/609/37/2026

15 січня 2026 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Харлана М.В.

з участю секретаря судового засідання Семенюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до

відповідачів: ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Агро К.М.М.»

вимоги позивача: про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі,-

учасники справи не з`явились,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 11 вересня 2025 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» (далі позивач) - Андросюк Ігор Сергійович звернувся до Шумського районного суду Тернопільської області із позовом до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Агро К.М.М.» (далі відповідачі) про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

2. Позов обґрунтований тим, що 01.01.2014 р. між СТОВ «Агро-Лан» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі № б/н, на підставі якого СТОВ набуло право оренди земельної ділянки площею 2,20 га., кадастровий номер :01:001:0050, розташованої на території Підгаєцької сільської ради Шумського району Тернопільської області.

Додатковою угодою від 10.07.2017 р., сторону орендаря змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія».

Відповідно до рішення Шумського районного суду Тернопільської області у цивільній справі №609/286/18 від 19.03.2018 р. новим власником вищевказаної ділянки став ОСОБА_1 .

13.06.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», СТОВ «Агро-Лан» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду до Договору оренди від 01.01.2014 р., якою сторони внесли зміни, зокрема, в частині сторін Договору оренди землі, а також в частині строку його дії.

Так, сторони Договору оренди землі, погодили, що він укладений строком на 7 років, сплив якого починається з моменту укладання додаткової угоди до договору оренди землі, але в будь-якому випадку дана додаткова угода та право оренди на підставі її є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Після закінчення строку дії Договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

З урахуванням дати укладення/підписання Додаткової угоди від 13.06.2018 р. строк дії Договору оренди землі спливає 13.06.2025 р.

Маючи намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі, 21.03.2025 року позивач надіслав відповідачу ОСОБА_1 лист-повідомлення №1314 від 06.03.2025 року про намір продовжити дію договору оренди землі б/н від 01.01.2014 року, з урахуванням Додаткової угоди від 13.06.2018 р.

Таким чином, до закінчення строку дії договору оренди, позивач, як добросовісний орендар, маючи законні сподівання на продовження дії договору оренди землі на новий строк, у встановленому порядку звернувся до орендодавця з метою реалізації переважного права на поновлення договору, яке йому гарантоване умовами договору та положеннями вказаної норми права та запропонував підписати додаткову угоду, що підтверджується квитанцією установи поштового зв`язку про прийняття поштового відправлення та повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач зобов`язаний був протягом місяця розглянути на предмет відповідності вимогам закону, узгодити, за необхідності, істотні умови договору, а за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі, укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, однак, будь-якої відповіді на вищевказаний лист ОСОБА_1 не надав, а отже не скористався правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Зазначає, що позивач, як орендар, належно виконував свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором та законом строк повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та надав проєкт додаткової угоди, окрім того, зазначена земельна ділянка перебувала в оренді позивача і не вибувала з його користування протягом строку дії договору оренди землі.

Натомість, відповідач ОСОБА_1 у відповідь на отриманий проєкт додаткової угоди, не надіслав повідомлення про заперечення на запропоновані умови або зустрічну пропозицію, що вказує на існування правових підстав для визнання додаткової угоди укладеною.

Разом з тим, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право оренди вищевказаної земельної ділянки, проведено державну реєстрацію іншого речового права: номер запису 60374429.

Таким чином, позивач дізнався про те, що відповідач уклав договір оренди земельної ділянки, яка знаходилась в оренді у позивача, з іншим орендарем, а саме, Фермерським господарством «Агро К.М.М.».

Вважає, що відмовивши в укладенні додаткової угоди відповідач ОСОБА_1 порушив права позивача на укладення додаткової угоди у формі єдиного письмового документу, як про внесення законних змін до Договору оренди землі (зі всіма змінами та доповненнями до нього чинними на момент його поновлення), так і про його поновлення на новий строк.

З урахуванням того, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія» належно виконувало свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором строк повідомило орендодавця про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, представник позивача вважає, що позивач має право на поновлення договору на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі».

На підставі вищевикладеного, представник позивача просив позовні вимоги задовольнити.

Не погоджуючись із доводами представника позивача, представником відповідача Фермерського господарства «Агро К.М.М.». Кравчуном М.М. на адресу суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, вказуючи на те що, 18.04.2025 р. ОСОБА_1 власноручно подав до ТОВ «Західна агровиробнича компанія» заяву в якій повідомив позивача про те, що не має наміру продовжувати співпрацю, та просить ділянку не засівати.

Вказаний факт посвідчується заявою ОСОБА_1 від 18.04.2025 р., яка зокрема містить і штам позивача про її отримання з реєстраційним номером вхідної кореспонденції позивача.

Окрім того, адресуючи ОСОБА_1 лист повідомлення за вих. №1314 від 06.03.2025 р. позивач направив його за адресою с. Підгайчики Золочівського району Львівської області, хоча відповідач ніколи там не проживав та не був зареєстрований.

Номер відправлення у долученому описі вказаний 070, однак за даним номером у системі пошуку поштових відправлень https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html взагалі відсутні будь-які відомості про таке відправлення та куди воно було скероване.

Згідно відомостей сайту УкрПошти «Дані про відправлення за номером 070 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі.»

Як на доказ надіслання поштового відправлення ОСОБА_1 , позивач посилається на список згрупованих відправлень №2174 доданий до позовної заяви, однак вказаний список не відповідає вимогам законодавства щодо його складення.

Крім того, позивачем не надано рекомендоване повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення, що могло б підтвердити направлення вказаного листа та його повернення, оскільки адресат за вказаною адресою с. Підгайчики Золочівського району Львівської області ніколи не проживав.

Доводи позивача про те, що надіслання ним листа про намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк є належним повідомлення орендодавця, незалежно від того, чи отримав він його та що саме було відправлено, є безпідставними, оскільки зміст поняття «повідомлення» передбачає не тільки направлення відомостей, з якими особу слід ознайомити, а й отримання цією особою зазначених відомостей, що відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 22 травня 2019 року у справі № 233/844/18.

Звертає увагу суду на те, що реалізація переважного права на укладення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої статтею 33 Закону України «Про оренду землі» процедури та за наявності волевиявлення сторін. Таким чином, наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки згідно з положеннями ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» виключає можливість визнання поновленим попереднього договору у вибраний позивачем спосіб.

Вважає, що переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки не порушено, оскільки відсутня одна із складових, що надають право позивачу претендувати на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», так як відсутня воля орендодавця на укладення такого договору. За вказаних обставин сторонами не досягнуто домовленості щодо змінених істотних умов договору, а тому в силу ч.4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» переважне право орендаря на укладення договору оренди землі є припиненим.

Враховуючи зазначене, представник відповідача ФГ «Агро К.М.М. вважає, що позовні вимоги ТОВ «Західна агровиробнича компанія» є необґрунтованими, а тому до задоволення не підлягають.

Не погоджуючись із доводами представника позивача, відповідачем Вітюком А.О. засобами поштового зв`язку на адресу суду надіслано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Вищевказаний відзив є аналогічним до відзиву поданого представником відповідача ФГ «Агро К.М.М.»

11 листопада 2025 року представником позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» подано відповідь на відзив.

Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 11 листопада 2025 року у задоволенні клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» - адвоката Ряснянської Інни Сергівни про поновлення строку для подання відповіді на відзив відмовлено, відповідь на відзив представника позивача залишено без розгляду.

В судове засідання представник позивача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» Ряснянська І.С. не з`явилась, надіслала суду клопотання, згідно якого просила розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Представник відповідача ФГ «Агро К.М.М.» - Кравчун М.М. в судове засідання не з`явився, 07 січня 2026 р. подав суду заяву, згідно якої просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, в задоволенні позову просив відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, згідно якої просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 17 вересня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 29 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 13 жовтня 2025 року, у зв`язку із клопотанням представника позивача підготовчий розгляд справи відкладено на 27 жовтня 2025 року, у зв`язку із клопотанням представника позивача підготовчий розгляд справи відкладено на 11 листопада 2025 року.

5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 11 листопада 2025 року у задоволенні клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» - адвоката Ряснянської Інни Сергівни про поновлення строку для подання відповіді на відзив відмовлено, відповідь на відзив представника позивача залишено без розгляду, справу призначено до судового розгляду на 25 листопада 2025 року, у зв`язку із клопотанням представника відповідачів, судовий розгляд справи відкладено на 20 листопада 2025 року, у зв`язку із неявкою представника відповідачів судовий розгляд справи відкладено на 02 грудня 2025 року, у зв`язку із клопотанням представника позивача, судовий розгляд справи відкладено на 11 грудня 2025 року, у зв`язку із клопотанням представника відповідача ФГ «Агро К.М.М» судовий розгляд справи відкладено на 07 січня 2026 року, у зв`язку із клопотанням представника позивача, судовий розгляд справи відкладено на 15 січня 2026 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Судом встановлено, що 01 січня 2014 року між ОСОБА_2 та СТОВ «Агро-Лан» в особі його директора Якобчука Олексія Сидоровича, було укладено договір оренди землі № б/н, на підставі якого СТОВ набуло право оренди земельної ділянки площею 2,20 га., кадастровий номер :01:001:0050, розташованої на території Підгаєцької сільської ради Шумського району Тернопільської області.

Відповідно до п. 8 вищевказаного договору оренди землі, Договір укладено строком на 7 років.

7. Додатковою угодою від 10.07.2017 р. до Договору оренди землі від 01.01.2014 р., сторону орендаря змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія».

8. 16 травня 2018 року на підставі рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 19.03.2018 р. власником земельної ділянки площею 2,2033 га., кадастровий номер :01:001:0050, розташованої на території Підгаєцької сільської ради Шумського району Тернопільської області став ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 124570727, дата формування: 21.05.2018 р.

9. Встановлено, що 13 червня 2018 року між ОСОБА_1 , як орендодавцем, СТОВ «Агро-Лан», як орендарем, та ТОВ «Західна агровиробнича компанія», як новим орендарем, укладено Додаткову угоду (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі від 01.01.2014 р.), відповідно до якої сторони внесли зміни, зокрема, в частині сторін Договору оренди землі, а також в частині строку його дії.

Зокрема, до п. 4.1 додаткової угоди внесено зміни у Договір оренди землі в п. 8 та викладено його в наступній редакції: «Договір укладено строком на 7 років, сплив якого починається з моменту укладання додаткової угоди до договору оренди землі, але в будь-якому випадку дана додаткова угода та право оренди на підставі її є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Після закінчення строку дії Договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».

24 жовтня 2018 року державним реєстратором Кременецької міської ради Костинником М.О. було зареєстровано речове право оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» за земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0050 на підставі Договору оренди землі від 01.01.2014 р., додаткової угоди від 10.07.2017 р., додаткової угоди від 13.06.2018 р., що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу: 142547758, дата формування 24.10.2018 р.

10. На підтвердження виконання своїх обов`язків як орендаря, позивачем до матеріалів справи долучено копії платіжних інструкцій у національній валюті № від 25 грудня 2020 року на суму 8288,59 грн., призначення платежу: виплата орендної плати за 2020 р., отримувач: ОСОБА_1 ; № від 05 березня 2021 року на суму 8288,59 грн., призначення платежу: виплата орендної плати за 2020 р., отримувач: ОСОБА_1 ; № від 23 вересня 2021 року на суму 8288,59 грн., призначення платежу: орендна плата по договору оренди землі за 2021 р, отримувач: ОСОБА_1 ; № від 26 листопада 2021 року на суму 8288,59 грн., призначення платежу: орендна плата по договору оренди землі за 2021 р, отримувач: ОСОБА_1 ; № від 16 лютого 2023 року на суму 722,03 грн., призначення платежу: орендна плата по договору оренди землі за 2022 р, отримувач: ОСОБА_1 ; № від 03 листопада 2023 року на суму 9010,62 грн., призначення платежу: орендна плата по договору оренди землі за 2023 р, отримувач: ОСОБА_1 ; № від 11 березня 2025 року на суму 9470,16 грн., призначення платежу: орендна плата по договору оренди землі за 2024 р, отримувач: ОСОБА_1 , відомість на виплату готівки №НВГ00002140 від 09.04.2021 р. В рядку № 4 зазначено прізвище ОСОБА_1 сума для виплати 8288,59 грн., в графі 5 міститься підпис про одержання вищевказаних коштів останнім.

11. Відповідно до копії довідки №5042 виданої 05.09.2025 р. ТОВ «Західна агровиробнича компанія» вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0050 знаходиться в межах поля №107-5170, перебуває в користуванні вищевказаного підприємства та засіяна соняшником під урожай 2025 р.

12. 06 березня 2025 року за вих. № 1314 ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на адресу ОСОБА_1 направило лист-повідомлення про намір продовжити дію Договору оренди землі № б/н від 01.01.2014 р., вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» та недопущення права землекористувача, а також проєкт додаткової угоди №б/н до Договору оренди землі №б/н від 01.01.2014 р.

13. 18 квітня 2025 року на ім`я керівника ТОВ «Західна агровиробнича компанія» відповідачем ОСОБА_1 було власноручно подано заяву, за змістом якої орендодавцем було повідомлено орендаря про намір надалі не продовжувати Договір оренди землі, з проханням більше не засівати землю, вказане підтверджується копією вищевказаної заяви, яка містить штам позивача про її отримання з реєстраційним номером вхідної кореспонденції - №1719.

14. 16 червня 2025 р. державним реєстратором Кременецької міської ради Іванюком О.В. було зареєстровано речове право оренди Фермерського господарства «Агро К.М.М.» за земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0050 на підставі Договору оренди землі від 13.06.2025 року, що підтверджується копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 439676360 від 15.08.2025 р.

ІV. Оцінка Суду.

15. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

16. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

17. Відповідно до статті 10 ЦПК України при розгляді справи суд керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі - ЄСПЛ). Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

18. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

19. Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

20. У статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

21. Згідно з частиною першою статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

22. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

23. У частині першій статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

24. Згідно із статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

25. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, Законом № 161-XIV, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (статті 1, 2 Закону № 161-XIV).

26. У частині третій статті 792 ЦК України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

27. ЗК України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). Проте саме Законом № 161-XIV врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку з передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

28. У частині четвертій статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

29. Відповідно до статті 15 Закону № 161-XIV (у редакції, чинній на момент укладення договору) істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

30. У частині першій статті 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.

31. Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону № 340-IX.

32. Законом № 340-IX внесені зміни до Закону № 161-XIV (доповнено статтею 32-2 «Поновлення договорів оренди землі» та викладено статтю 33 у новій редакції з назвою «Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк») і до ЗК України (доповнено статтею 126-1 «Поновлення договору оренди землі, договору про встановлення земельного сервітуту, договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови»). У частині зазначених змін і доповнень Закон № 340-ІХ набрав чинності 16 липня 2020 року.

33. Судом встановлено, що 01 січня 2014 року між ОСОБА_2 та СТОВ «Агро-Лан» в особі його директора Якобчука Олексія Сидоровича, було укладено договір оренди землі № б/н, на підставі якого СТОВ набуло право оренди земельної ділянки площею 2,20 га., кадастровий номер :01:001:0050, розташованої на території Підгаєцької сільської ради Шумського району Тернопільської області.

Відповідно до п. 8 вищевказаного договору оренди землі, Договір укладено строком на 7 років.

Додатковою угодою від 10.07.2017 р. до Договору оренди землі від 01.01.2014 р., сторону орендаря змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія».

16 травня 2018 року на підставі рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 19.03.2018 р. власником земельної ділянки площею 2,2033 га., кадастровий номер :01:001:0050, розташованої на території Підгаєцької сільської ради Шумського району Тернопільської області став ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 124570727, дата формування: 21.05.2018 р.

Встановлено, що 13 червня 2018 року між ОСОБА_1 , як орендодавцем, СТОВ «Агро-Лан», як орендарем, та ТОВ «Західна агровиробнича компанія», як новим орендарем, укладено Додаткову угоду (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі від 01.01.2014 р.), відповідно до якої сторони внесли зміни, зокрема, в частині сторін Договору оренди землі, а також в частині строку його дії.

34. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

35. У зв`язку з набранням чинності Законом № 340-IX розділ IX «Перехідні положення» Закону № 161-XIV доповнено абзацами 3 і 4, якими унормовано, що договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом № 340-IX, у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 Закону № 161-XIV (у новій редакції) та статтею 126-1 ЗК України.

36. Правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом № 340-IX, а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення.

Отже, з урахуванням унормованих розділом IX «Перехідні положення» Закону № 161-XIV правил дії Закону № 340-IX в часі до спірних правовідносин підлягає застосуванню редакція, чинна станом на 01 січня 2014 року, тобто на момент укладення договору оренди.

37. Відповідно до статті 33 «Поновлення договору оренди землі» Закону № 161-XIV по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

38. Аналогічний порядок поновлення договору оренди відображено у договорі оренди землі б/н від 01.01.2014 р. та додатковій угоді від 13 червня 2018 року.

Зокрема, до п. 4.1 додаткової угоди внесено зміни у Договір оренди землі від 01.01.2014 р. в п. 8 та викладено його в наступній редакції: «Договір укладено строком на 7 років, сплив якого починається з моменту укладання додаткової угоди до договору оренди землі, але в будь-якому випадку дана додаткова угода та право оренди на підставі її є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Після закінчення строку дії Договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».

39. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21) зазначено, що конструкція статті 33 Закону № 161-XIV до зміни її редакції згідно із Законом № 340-IX передбачала можливість поновлення договору оренди землі у порядку реалізації переважного права на укладення цього договору на новий строк. Стаття 33 Закону № 161-XIV прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проекті додаткової угоди, яку надав орендар.

40. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.

41. Частини п`ята та шоста статті 33 Закону № 161-XIV встановлювали загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин.

42. За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону № 161-XIV, орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.

43. Спеціальне правило міститься у частині шостій Закону № 161-XIV та розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.

44. Порушення орендодавцем місячного строку для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону № 161-XIV. Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц, провадження № 14-97цс20; № 159/5756/18, провадження № 14-99цс20).

45. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею 33 Закону № 161-XIV було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря як більш уразливої сторони в цих правовідносинах від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.

46. При цьому в законі ототожнено поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», з використанням конструкції «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

47. Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Для реалізації такого наміру він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 Закону № 161-XIV) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк).

48. Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону № 161-XIV).

49. З матеріалів цивільної справи вбачається, що орендарем ТОВ «Західна агровиробнича компанія» 06 березня 2025 року за вих. №1314 на адресу ОСОБА_1 направлено лист-повідомлення про намір продовжити дію Договору оренди землі № б/н від 01.01.2014 р., а також проєкт додаткової угоди №б/н до Договору оренди землі №б/н від 01.01.2014 р.

У відзивах на позовну заяву відповідачі звертають увагу на те, що, адресовуючи ОСОБА_1 лист повідомлення за вих. №1314 від 06.03.2025 р. позивач направив його за адресою с. Підгайчики Золочівського району Львівської області, хоча відповідач ніколи там не проживав та не був зареєстрований, оскільки як зареєстрованим так і фактичним місцем проживання відповідача ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

Разом з тим, судом встановлено, що 18 квітня 2025 року на ім`я керівника ТОВ «Західна агровиробнича компанія» відповідачем ОСОБА_1 було власноручно подано заяву, за змістом якої орендодавцем було повідомлено орендаря про намір надалі не продовжувати Договір оренди землі, з проханням більше не засівати землю, вказане підтверджується копією вищевказаної заяви долученої до відзиву на позовну заяву, яка містить штам позивача про її отримання з реєстраційним номером вхідної кореспонденції - №1719.

Вищевказане спростовує доводи позивача у позові про те, що «відповідач не заперечив проти продовження Договору оренди землі на новий строк».

Таким чином встановлено, що після закінчення строку дії договору оренди землі укладеного між ТОВ «Західна агровиробнича компанія», як орендарем, і ОСОБА_1 , як орендодавцем, не досягнуто згоди щодо продовження дії вищевказаного договору, а тому, переважне право первинного орендаря на поновлення договору оренди земельної ділянки не є порушеним, оскільки немає однієї зі складових юридичних фактів, що надають позивачу право претендувати на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі», а саме - відсутня воля орендодавця ОСОБА_1 на укладення такого договору, який повідомив орендаря про небажання поновлювати договір оренди землі або укладати новий.

50. У своїй постанові від 28 вересня 2020 року (справа № 272/440/18) Верховний Суд зазначив, що у разі незгоди орендодавця у поновленні договору оренди, направленої орендарю у місячний строк до закінчення строку його дії, переважне право на укладення договору оренди землі припиняється, тому що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.

51. Направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для їх поновлення між сторонами у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди.

52. Наявність незгоди орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки згідно з положеннями частини п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» виключає можливість визнання поновленим попереднього договору у вибраний позивачем спосіб.

До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21 січня 2020 року у справі № 379/1354/18 (провадження № 61-17309 св 19); від 25 березня 2020 року у справі № 379/1439/18 (провадження № 61-1715 св 20); від 06 квітня 2020 року у справі № 378/382/18 (провадження № 61-2684 св 19), від 20 серпня 2020 року у справі № 325/1951/19 (провадження № 61-7876 св 20), від 15 лютого 2023 року у справі № 399/295/11 (провадження № 61-13035 св 22), від 15 травня 2023 року у справа № 693/137/22 (провадження № 61-1217 св 23), від 27 травня 2024 року у справі № 604/482/23 (провадження № 61-1799св 24), від 16 грудня 2024 року у справі № 604/6/24 (провадження № 61-13357 св 24).

53. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено договором.

54. В статті першій частини 14 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

55. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Зокрема, частиною другою цієї ж статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви не надано доказів погодження істотних умов, викладених у додатковій угоді, вона не підписана ОСОБА_1 , що вкотре свідчить про відсутність волевиявлення останнього на укладення з позивачем договору оренди землі на новий строк.

Оскільки правовідносини, між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 , за Договором оренди землі № б/н від 01.01.2014 р. припинилися внаслідок закінчення строку дії цього договору, ОСОБА_1 на власний розсуд розпорядився своїм майном, передавши в користування земельну ділянку іншому орендарю ФГ «Агро К.М.М.».

Відтак, 13 червня 2025 року між ОСОБА_1 та ФГ «Агро К.М.М.». був укладений Договір оренди землі щодо земельної ділянки: площею 2,2033 га. кадастровий номер :01:001:0050, яка розташована на території с. Підгайці Кременецького р-ну Тернопільської області терміном на 10 років.

16 червня 2025 р. державним реєстратором Кременецької міської ради Іванюком О.В. було зареєстровано речове право оренди Фермерського господарства «Агро К.М.М.» за земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0050 на підставі Договору оренди землі від 13.06.2025 року.

56. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

57. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (Висновок ВС викладений у постанові від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17).

58. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

59. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі, керуючись завданнями цивільного судочинства щодо справедливого розгляду і вирішення цивільних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судових засіданнях всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Агро К.М.М.» про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі в повному обсязі.

Оскільки судом не встановлено підстав для визнання укладеною додаткової угоди до спірного договору оренди землі, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання відсутнім у Фермерського господарства «Агро К.М.М.» права оренди земельної ділянки, та скасування запису про інше речове право, як похідних вимог.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

60. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 81, 89, 137, 141, 211, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Агро К.М.М.» про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі відмовити повністю.

2. Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду складено 15 січня 2026 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», , місце знаходження: пров. Центральний, буд. 1, м. Дубно, Дубенський район, Рівненська область, 35601.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Фермерське господарство «Агро К.М.М.», , місце знаходження: вул. Микитиха, 9, с. Піщатинці, Кременецького району Тернопільської області.

Суддя: М.В. Харлан