Справа № 641/8241/25
Провадження № 2/646/257/2026
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

14.01.26 м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя Серпутько Д.Є.,

за участі секретаря судового засідання Соболь Ю.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова цивільну справу № 641/8241/25 за позовною заявою АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02.06.2022 року у розмірі 56377,51 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.06.2022 року відповідач підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 20000,00 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем умов Договору про надання банківських послуг від 02.06.2022 року, утворилася заборгованість станом на 08.09.2025 року, що становить 56377,51 грн, яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Ухвалою суду від 16.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив здійснювати судовий розгляд без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, включно з публікацією оголошень на офіційному вебпорталі «Судова влада України», своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України.

Враховуючи неявку сторін у судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність доказів, які містяться в матеріалах справи, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ході судового розгляду встановлено, що «Monobank» відповідно до інформації з офіційної сторінки Monobank, доступної за посиланням в мережі Інтернет: https://monobank.ua/about - це роздрібний продукт акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», створений у партнерстві з IT-командою mono, це перший в Україні банкінг без відділень. Детальна інформація щодо цього банківського продукту доступна також за офіційним посиланням акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК в мережі Інтернет: https://www.universalbank.com.ua/zvernennya-gromadyan.

Судом встановлено, що Monobank - це онлайн-сервіс, який забезпечує доступ до банківських послуг, які безпосередньо здійснює акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК».

За інформацією, що розміщена на офіційному сайті Національного банку України: https://bank.gov.ua/ua/supervision/institutions/21133352 Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» є українським комерційним банком, що надає повний спектр банківських послуг для фізичних та юридичних осіб, запис у Державному реєстрі банків №?92, дата занесення: 20.01.1994, реєстраційний номер у Державному реєстрі банків 226; чинна банківська ліцензія № 92 від 10.10.2011.

На Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» поширюються вимоги законодавства, що регулюють діяльність банків, в тому числі Закону України «Про банки і банківську діяльність». Вказаним законом передбачена відповідальність банку за своїми зобов`язаннями та контроль за його діяльністю.

Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно зі статтею 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк зобов`язаний при наданні кредитів додержуватись основних принципів кредитування, у тому числі перевіряти кредитоспроможність позичальників та наявність забезпечення кредитів, додержуватись встановлених Національним банком України вимог щодо концентрації ризиків. Надання безпроцентних кредитів забороняється, за винятком передбачених законом випадків. У разі несвоєчасного погашення кредиту або відсотків за його користування банк має право видавати наказ про примусову оплату боргового зобов`язання, якщо це передбачено угодою.

Стаття 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» закріплює право Клієнта на доступ до інформації щодо діяльності банку та одночасно - обов`язок банку мати власний веб-сайт та розміщувати на ньому інформацію, визначену законами, нормативно-правовими актами Національного банку України, а також нормативно-правовими актами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку. Банк несе відповідальність за актуальність та достовірність інформації, розміщеної на його веб-сайті. Національний банк України має право визначати мінімальний обсяг інформації, яка повинна надаватися споживачу фінансових послуг щодо кожного виду банківської послуги, якщо такий мінімальний обсяг інформації не встановлений законом.

Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. Відповідно до інформації офіційного сайту акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» умовами укладеного договору з клієнтом визначено ліміт кредиту, строки користування кредитом, умови і порядок надання позикодавцем грошових коштів у позику, права та обов`язки сторін, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору, інша інформація, необхідна для укладення та належного виконання умов договору.

Керуючись положеннями статті 633, 634, 641 Цивільного кодексу України, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» пропонує необмеженому колу фізичних осіб - резидентів України скористатися банківськими послугами щодо продуктів monobank| Universal Bank, для чого пропонує приєднатись до опублікованих на сайті Банку Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank.

Судом встановлено, що 02.06.2022 року відповідач підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 02.06.2022 року, згідно з п. 2 якої у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом, та відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 20000,00 грн 19.11.2023 року, з подальшим збільшенням до 30000,00 грн 01.12.2023 року, що підтверджується довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту та довідкою про рух коштів по картці від 08.09.2025 року.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором від 02.06.2022 року станом на 08.09.2025 року заборгованість обліковується позивачем у загальному розмірі 56377,51 грн.

Згідно з Тарифами банку, пільговий період за карткою monobank встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка 0,00001%; базова відсоткова ставка 3,1% на місяць на залишок заборгованості; збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості).

Пунктом 5.15 розділу 2 Умов та правил визначено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених у тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах.

Відповідно до п. 5.16 розділу 2 Умов та правил, у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних.

У випадку настання істотного порушення Клієнтом зобов`язань Банк не пізніше наступного робочого дня у Мобільному додатку не пізніше 3-х робочих днів за допомогою месенджерів та sms направляє Клієнту Повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку протягом якого вони мають бути здійснені (п. 5.17 Умов та правил).

Відповідач не спростовує отримання такого Повідомлення про відповідне порушення. Також відповідач не зазначає про вжиті ним заходи щодо погашення заборгованості перед банком.

Відповідачем не наведені докази, які б спростовували факт виникнення заборгованості за кредитом, що був наданий позивачем в рамках договору про надання банківських послуг «Monobank» від 02.06.2022 року на підставі поданої та підписаної відповідачем Анкети-заяви від 02.06.2022 року.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Універсал Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, в зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У рішенні № 7-рп/2013 від 11 липня 2013 року Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства, договір, і кредитний, може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін оформлений у формулярах або інших стандартних формах.

У постанові Великої палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), яка є релевантною стосовно порядку укладання договору кредиту, було зазначено наступну правову позицію щодо належного стандарту доведення факту узгодження Умов та правил банківських послуг.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що наданий позивачем витяг з Умов, датований 27.11.2021 року, за відсутності доказів, що відповідач з ними ознайомився при підписанні Анкети-заяви від 02.06.2022 року є достатнім доказом укладення договору кредиту на тих умовах, які там зазначені.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із наданих позивачем доказів тільки Анкета-заява від 02.06.2022 року містить підпис відповідача. Водночас Анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору, в указаній заяві відсутні будь-які дані стосовно оформлення кредиту, зазначення суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту та інших істотних умов.

У матеріалах справи також у формі додатків до Умов наявні копія Паспорту споживчого кредиту, в яких викладені основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, санкції за порушення зобов`язань, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, які мають бути підписані споживачем його електронним цифровим підписом, однак на вищевказаних документах відсутній підпис відповідача.

Зі змісту Паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

У розділі 4 вказаного Паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.

Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.

Крім того, Паспорт споживчого кредиту не містить відомостей щодо дати його складання, а також його підписання відповідачем електронно-цифровим підписом. Інформація, що міститься у паспорті, зберігала чинність та була актуальною до 01.01.2023 року.

До того ж, Паспорт споживчого кредиту є інформацією, тобто довідкою для споживача, та така інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20.

Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано розрахунок заборгованості за договором від 02.06.2022 року укладеним між банком та відповідачем, відповідно до якого станом на 08.09.2025 року її розмір становить 56377,51 грн, із них: 56377,51 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 0 грн - загальний залишок заборгованості за відсотками; 0 грн - заборгованість за пенею, 0 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання. Водночас з розрахунку вбачається, що позивачем нараховувались щомісяця відсотки за користування кредитом, але за процентними ставками, що відрізняються від тієї, що визначена у анкеті-заяві, яка підписана відповідачем, та погоджена сторонами.

Розрахунок заборгованості, на який посилався позивач у позові, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація, зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості саме за тілом кредиту, на якій наполягає банк.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, загальний залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту) визначений станом на 08.09.2025 року в розмірі 56377,51 грн. Проте фактично ця сума не є заборгованістю лише за тілом кредиту, оскільки банком також нараховувались проценти на заборгованість за кредитом, і такі нараховані проценти додавалися до суми заборгованості по тілу кредиту, що автоматично призводило до її збільшення без фактичного користування додатковими кредитними коштами.

Відповідач вніс кошти у рахунок погашення кредитної заборгованості за період від встановлення кредитного ліміту 19.11.2023 року у розмірі 1496350,38 грн згідно з випискою з рахунку.

Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28.08.2023 року у справі № 206/3009/15 (провадження № 61-5576св23).

Так, позивачем надано до суду банківську виписку про рух коштів по карті, яку було сформовано 08.09.2025 року. Дослідивши вказану виписку, суд переконався в тому, що в ній відображено нарахування процентів на заборгованість за кредитом у подальшому з додаванням їх до суми заборгованості по тілу кредиту; а також здійснені відповідачем операції з внесення грошових коштів на рахунок, які були спрямовані на погашення заборгованості. Також суд вбачає, що згідно з виписки позивачем нараховувались відсотки за користування кредитом.

Стаття 80 ЦПК України передбачає достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Досліджені докази підтверджують виникнення у позивача АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» права вимагати від відповідача виконати обов`язок з повернення фактичного отриманих сум кредитних коштів, тобто тіла кредиту.

Так, виписка охоплює період з 02.06.2022 року і по 08.09.2025 року та відображає в собі банківські операції за карткою, що згідно з довідкою банку, була видана відповідачу у цей період. Беручи до уваги встановлене під час судового розгляду право позивача АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» вимагати від відповідача виконати обов`язок повернути фактично отримані суми кредитних коштів, тобто тіло кредиту, суд проаналізував зміст банківської виписки та пояснень до неї, поданої позивачем, та встановив таке.

На рахунку відповідно до пояснень до виписки баланс є від`ємним та складає -26377,51 грн, що становить суму овердрафту, тобто заборговності, яка нарахована банком понад кредитний ліміт для погашення відсотків та неустойки. Відповідно до пояснень до виписки заборгованість складає 56377,51 грн (30000,00 грн - кредитний ліміт + 26377,51 грн - овердрафт).

Водночас із виписки за банківським рахунком вбачається, що за час виконання кредитного договору, укладеного 02.06.2022 року, який охоплюється періодом з 19.11.2023 року (встановлення кредитного ліміту) і по 01.07.2025 року (остання дата в банківській виписці), позичальник використав кредитні кошти банку в загальному розмірі 1495570,38 грн на власні потреби.

Як вбачається з виписки, у цю суму 1495570,38 грн входять і фактично нараховані позивачем % (суми) за користування кредитом, всього у розмірі 6906,92 грн (деталі операцій - % за кредитом), а не 26377,51 грн, як зазначається у поясненнях до виписки. За той самий час позичальник повернув на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» шляхом зарахування на картковий рахунок грошові кошти у загальному розмірі 1496350,38 грн з часу встановлення кредитного ліміту - 19.11.2023 року. Оскільки позивач заявляє до стягнення саме тіло кредиту, відсутні правові підстави для стягнення заборгованості за відсотками, тому заборгованість відповідача за кредитним договором (тіло кредиту) відсутня (1495570,38 грн 1496350,38 грн 6906,92 грн = -7686,92 грн).

Аналогічний підхід застосовано у постанові Харківського апеляційного суду у справі № 630/736/25 (провадження № 22-ц/818/5069/25) від 18.11.2025 року щодо обґрунтованості врахувавання зазначених обставин при визначені розміру заборгованості.

Таким чином, вбачається, що у відповідача погашена та відсутня заборгованість за тілом кредиту, а тому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка зазначена позивачем саме як заборгованість за тілом кредиту, необхідно відмовити у зв`язку з їх недоведеністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що у задоволені заявлених позовних вимог судом відмовлено, то судовий збір залишається за позивачем та стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 88, 526, 530, 610, 611, 612, 625-627, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 83, 263, 265, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи - в той же строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19.

Представник позивача: Мєшнік Костянтин Ігорович, РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 47/12.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Д.Є. Серпутько