ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 641/3169/21
Номер провадження 22-ц/818/113/26
У Х В А Л А

14 січня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справ № 641/3169/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Припинено з 28 квітня 2021 року стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/3 (одної третьої) частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з 18 травня 2020 року до досягнення найстаршою дитиною, ОСОБА_3 , повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_3 , які стягуються на підставі виконавчого листа № 639/3000/20, виданого 09 березня 2021 року Жовтневим районним судом м. Харкова.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 4000 грн, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 28 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 4000 грн, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 28 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 229 грн 60 коп., судовий збір у розмірі 720 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

На рішення суду першої інстанції через систему «Електронний суд» 24 березня 2025 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Шовков О. С., подала апеляційну скаргу.

На додаткове рішення суду першої інстанції через систему «Електронний суд» 03 квітня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ястребова Є.Б., подав апеляційну скаргу.

21 квітня 2025 року Харківським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження за вказаними апеляційними скаргами та справу призначено до розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

09 січня 2026 року ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Ястребова Є.Б., подав заяви про забезпечення позову та звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору вказував про відсутність доходу, а також те, що він є членом багатодітної сім`ї, а тому має право на відповідні пільги.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 вказував, що ОСОБА_2 має намір продати квартиру АДРЕСА_1 , що унеможливить у майбутньому стягнення з неї аліментів, у зв`язку з чим просив накласти заборону на відчуження вказаного майна.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Підставою для зменшення розміру судового збору може бути, наприклад, видана в установленому законом порядку довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення у здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і у строки, покладається на особу, яка подає скаргу.

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та звільнення його від сплати судового збору, колегія суддів відзначає, що позивачем не надано допустимих та достатніх доказів його скрутного матеріального стану, який унеможливлю сплату судового збору. Відомості з Державного реєстру фізичний осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 08 січня 2026 року та Довідка Пенсійного Фонду України за Формою ОК-5 не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору та беззаперечно не свідчить про скрутне матеріальне становище. Інших доказів на підтвердження обставин щодо майнового стану, якими, наприклад, можуть бути довідки про наявність або відсутність рухомого і нерухомого майна, банківські документи про відсутність на рахунку коштів тощо заявником не надано.

За таких обставин клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин 1, 2 стаття 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В статті 151 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту заяви.

Згідно з частиною 6 статті 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ставки судового збору за подання фізичними особами відповідних заяв до суду встановлені в Законі України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Платіжного доручення про сплату ОСОБА_1 судового збору до заяви про забезпечення позову не додано, у задоволенні клопотання по звільнення від вказаних витрат відмолено.

Частиною 10 статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 149, 151, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дітей повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 січня 2026 року

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина