Провадження № 2/679/97/2026
Справа № 679/887/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 січня 2026 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі головуючої судді Сопронюк О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.03.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №762278612 на суму 11600 грн. у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав договір за допомогою одноразового ідентифікатора MNV8М73F.

Перед укладенням кредитного договору відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши особистий кабінет позичальника, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора заповнив та подав Заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання; пройшов належну перевірку, ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, Правилами надання грошових коштів, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Правила надання грошових коштів у кредит, перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

У подальшому відповідач ОСОБА_1 отримав на номер телефону, вказаний у Заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання кредитного договору; надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) первісного кредитора щодо укладання кредитного договору (підписав кредитний договір одноразовим ідентифікатором).

Одночасно з підписанням договору первісний кредитор відправив на електронну адресу, вказану відповідачем у Заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним в нього примірником електронного кредитного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту.

Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу 03.03.2021 грошові кошти у розмірі 11600 грн. на банківську карту № НОМЕР_1 , яку він вказав у Заявці при укладенні кредитного договору, шляхом ініціювання через банк провайдер, що, в свою чергу, свідчить про те, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця.

Тож, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням.

Однак відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконував внаслідок чого за ним утворилася заборгованість.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019. У подальшому сторони цього договору погодили продовжити строк дії договору рядом додаткових угод.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №135 від 25.05.2021 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором №762278612 від 03.03.2021.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01. Предметом даного договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному додатку договору. У подальшому між сторонами укладалися додаткові угоди, за якими строк дії договору факторингу продовжувався.

Позивач зазначає, що відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №762278612 від 03.03.2021 у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.

29.05.2025 позивач ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (фактор) та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» (клієнт) уклали договір факторингу №29/05/25-Е предметом якого є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до умов договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому - передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025 від ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №762278612 від 03.03.2021 на загальну суму 23 211,60 грн., з яких: 11600 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 11611,60 грн. - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом.

Оскільки, станом на день пред`явлення даного позову до суду відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором №762278612 від 03.03.2021 в розмірі 23 211,60 грн., а також судові витрати: судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 01.07.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень, а також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ «Універсал Банк».

05.08.2025 до суду надійшла запитувана інформація від АТ «Універсал Банк» стосовно рахунків ОСОБА_1 , на виконання ухвали суду від 01.07.2025.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, у строк встановлений ухвалою суду про відкриття провадження, від сторін не надійшло, відповідач, який належним чином повідомлявся про розгляд справи, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач відзив на позовну заяву не подав, у той час як представник позивача у позовній заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення, судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 03.03.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 укладено договір №762278612, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 11600 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового продукту «Комфорт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (п.1.1. договору).

Згідно п.1.2 договору, кредит надається строком на 84 дні.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що строк дії договору обчислюється з моменту його укладення сторонами та до закінчення строку на який надано кредит, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Пунктом 1.4 договору визначено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 237,25 відсотків річних, що становить 0,65 процентів в день від суми кредиту за час користування ним.

Відповідно до п.1.5 договору на умовах, викладених в пункті 1.6 договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 відсотків річних, що становить 1,30 процентів в день від суми кредиту за час користування ним.

Згідно п.1.6 договору передбачено, шо умови нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів, здійснений не пізніше строку вказаного в графіку платежів за цим договором. Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим договором умови про нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою починаючи з наступного дня що слідує за датою платежу. У разі якщо позичальник погасить прострочену заборгованість за договором, умови у вигляді нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості.

Пунктом 1.7 договору передбачено, повернення частини кредиту та всіх нарахованих процентів здійснюється раз в два тижні (кожні 14 днів) починаючи з першого тижня користування кредитом. Рекомендований розрахунок сукупної вартості кредиту, суми та дати платежів, які здійснюються в ануїтетній формі, зазначаються в Графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього договору.

Проценти за користування кредитом, в розмірі передбаченому договором, нараховуються за кожен день користування грошовими коштами починаючи з першого дня користування кредитом, відповідно до суми кредиту, яка фактично знаходиться в користуванні у позичальника (п.1.9 договору).

Пунктами 2.2.2, 2.2.2.1, 2.2.2.2 передбачено, що позичальник зобов`язаний здійснювати повернення суми кредиту та нарахованих процентів один раз на два тижні, згідно Графіком платежів, на банківський рахунок кредитодавця, що вказаний в реквізитах договору, у випадку неповної та/або невчасної сплати кредиту та процентів за користування ним, сплатити також неустойку та інші нарахування, передбаченні умовами договору.

Згідно п.4.1 договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua.

Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (п.4.2 договору).

Відповідно до п.4.11 договору позичальник підтверджує, що:

- отримав від кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, в тому числі інформацію передбачену ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка необхідна для отримання споживчого кредиту, включаючи інформацію, що наведена в Паспорті споживчого кредиту та Правилах;

- інформація надана кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства України та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Цей Договір є електронним документом створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму (п.4.13 договору).

Договір містить реквізити сторін, зокрема дані позичальника, а саме: ПІБ позичальника, його місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків, електронну адресу, номер телефону ( НОМЕР_2 ), а також електронний підпис одноразовий ідентифікатор (MNV8М73F), відправленого 03.03.2021 о 7:30:19 на засоби зв`язку та введеного 03.03.2021 о 7:30:58, що також підтверджується даними згенерованого QR коду.

Додатком до даного кредитного договору №762278612 від 03.03.2021 є паспорт споживчого кредиту продукту «Комфорт», в якому зазначено розмір кредиту, відсотки за користування ним та інші умови, який підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (MNV8М73F) разом з договором, про що зазначено в розділі «реквізити сторін».

Довідка щодо дій позичальника в інформаційно - телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» підтверджує факт одержання ОСОБА_1 на вказаний ним у договорі і Заявці номер телефону НОМЕР_2 одноразового ідентифікатора MNV8М73F, дату та час підписання договору №762278612 від 03.03.2021, а також дату та час перерахування йому грошових коштів.

Відповідно до платіжного доручення №39ed32bc-42f8-41e9-8786-fa18b8eac845 від 03.03.2021, ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» здійснило переказ коштів згідно договору №762278612 від 03.03.2021 для зарахування на платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , номер якої співпадає з номером карти зазначеної відповідачем у Заявці на отримання грошових коштів у кредит від 03.03.2021.

Як вбачається з довідки ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», АТ «Юнекс Банк» за дорученням ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» здійснило платіжну операцію, а саме: 03.03.2021 о 7:30:58 здійснило переказ грошових коштів у розмірі 11600 гривень на рахунок отримувача НОМЕР_7, банк отримувача АТ «Універсал Банк», отримувач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Крім цього, згідно інформації АТ «Універсал Банк» №БТ/6433 від 05.08.2025, наданої на виконання ухвали суду від 01.07.2025, на ім`я ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), банк емітував платіжну картку № НОМЕР_4 (IBAN НОМЕР_5 ). Номер телефону НОМЕР_6 є фінансовим номером телефону за картковим рахунком № НОМЕР_4 та знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 . Також АТ «Універсал Банк» надало інформацію про рух коштів по картці № НОМЕР_4 за період з 03.03.2021 по 08.03.2021, з якої вбачається, що 03.03.2021 о 07:31:02 на вказану картку було здійснено зарахування грошових коштів у сумі 11600 грн, що відповідає сумі кредиту, що отримана відповідачем згідно умов договору №762278612 від 03.03.2021.

З наведеного також вбачається, що реквізити електронного платіжного засобу, вказані відповідачем у Заявці на отримання грошових коштів в кредит від 03.03.2021 співпадає з реквізитами банківської картки, що була відкрита на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Універсал Банк» і на яку 03.03.2021 зараховано кошти в сумі 11600 грн.

Отже, первісний кредитор - ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшли права грошової вимоги до боржників зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Перелік кредитних договорів, право вимоги за якими відступається, наводиться у відповідних додатках до цього договору, а саме в Реєстрах прав вимог. Право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами в тому числі грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

У подальшому між сторонами укладалися додаткові угоди до вказаного договору факторингу: №19 від 28.11.2019; №26 від 31.12.2020; №27 від 31.12.2021; №31 від 31.12.2022; №32 від 31.12.2023, за якими строк дії договору факторингу продовжувався до 31.12.2020, 31.12.2021, 31.12.2022, 31.12.2023 та 31.12.2024 відповідно.

В Реєстрі прав вимоги №135 від 25.05.2021 до договору факторингу №28/1118-01, зазначено відповідача ОСОБА_1 , як боржника за кредитним договором №762278612 від 03.03.2021, заборгованість за основною сумою боргу 11600 грн., заборгованість по відсоткам 11460,80 грн., загальна сума заборгованості 23060,80 грн.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язався відступити ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а останній зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату на умовах, визначених цим договором.

У подальшому між сторонами укладалися додаткові угоди до вказаного договору факторингу: №2 від 03.08.2021; №3 від 30.12.2022, за якими строк дії договору факторингу продовжувався до 31.12.2022 та 31.12.2024 відповідно.

У Реєстрі прав вимоги №9 від 30.05.2023 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, зазначено ОСОБА_1 як боржника за кредитним договором №762278612 від 03.03.2021, заборгованість за основною сумою боргу 11600 грн., заборгованість по відсоткам 11611,60 грн., загальна сума заборгованості 23211,60 грн.

29.05.2025 позивач ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (ділі - Фактор) та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс» (далі - Клієнт) уклали договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Права вимоги вважаються прийнятими Фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним акту прийому - передачі Реєстру боржників.

Відповідно до акту прийому - передачі Реєстру боржників за договором факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025 та витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» право грошової вимоги за кредитним договором №762278612 від 03.03.2021 до ОСОБА_1 на суму 23211,60 грн.

Як вбачається із розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №762278612 від 03.03.2021, складеного ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», станом на 25.05.2021 загальний розмір заборгованості становить 23060,80 грн., з яких: прострочене тіло кредиту 11600 грн., прострочена заборгованість за процентами 11460,80 грн.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №762278612 від 03.03.2021, складеного ТОВ «Таліон Плюс», станом на 30.05.2023 загальний розмір заборгованості, нарахований за період з 03.03.2021 по 26.05.2021, становить 23211,60 грн., з яких: прострочене тіло кредиту - 11600 грн., прострочена заборгованість за процентами - 11611,60 грн.

Як вбачається з виписки з особового рахунку за кредитним договором №762278612 від 03.03.2021, складеної ТОВ «ФК «Ейс», станом на 05.06.2025 заборгованість ОСОБА_1 за договором не погашена і становить 23211,60 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 11600 грн; прострочена заборгованість за процентами - 11611,60 грн.

Всупереч умовам кредитного договору №762278612 від 03.03.2021 відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення права вимоги ОСОБА_1 не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунки первісного кредитора.

За змістом ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Так, відповідно до положень ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).

Закон України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Положення ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Оскільки кредитний договір №762278612 від 03.03.2021 укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, то без отримання відповідного ідентифікатора на номер мобільного телефону, який ним особисто зазначений, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, від 12.08.2022 у справі №234/7297/20.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт укладення в електронній формі кредитного договору №762278612 від 03.03.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» і ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави щодо позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).

У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ст.1052 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст.525-527 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В ході розгляду справи встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, у той час як ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за кредитним договором не виконав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

З матеріалів справи вбачається, що за договорами факторингу ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ «Таліон Плюс», яке відступило це право ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а те, у свою чергу, відступило це право вимоги ТОВ «ФК «Ейс».

ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», а також ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали рамкові угоди факторингу, які передбачали перехід як дійсного права вимоги, так і права вимоги, що виникне в майбутньому. Дія рамкових угод була продовжена згідно з додатковими угодами до договорів факторингу. Підставою для переходу права вимоги від клієнта до фактора було підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги. На час підписання сторонами цих реєстрів у ОСОБА_1 виникло зобов`язання перед кредиторами з повернення кредиту та сплати процентів.

Отже ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», а також ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступили дійсне право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором, що підтверджується відповідними договорами факторингу, додатковими угодами до договору факторингу, реєстрами прав вимоги (боржників) та актами приймання-передачі цих реєстрів.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги до відповідача за договором №762278612 від 03.03.2021 у розмірі 23211,60 грн.

Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідач відзив на позов до суду не подав, не заперечував факт укладання кредитного договору, отримання та користування кредитними коштами, не спростував розрахунок та розмір заборгованості, не подав своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача. Отже, відповідач не довів відсутність його вини у порушенні зобов`язань, не спростував підстави позову.

На підставі вищевикладеного та враховуючи, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №762278612 від 03.03.2021 у розмірі 23211,60 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 11600 грн. та простроченої заборгованості за процентами - 11611,60 грн.

Щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно вимог ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на те, що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025, укладений між ТОВ «ФК «Ейс» та адвокатським бюро «Тараненко та Партнери», в особі керуючого бюро - адвокатом Тараненко А.І., протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025, додаткову угоду №0 до договору №29/05/25-01 від 29.05.2025, акт прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2025, довіреність ТОВ «ФК «Ейс» на ім`я адвоката Тараненко А.І. від 29.05.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4956, відповідно до яких позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу, надану представником адвокатом Тараненком А.І., що пов`язані з розглядом зазначеної цивільної справи, у загальному розмірі 7000 грн.

При цьому суд бере до уваги правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №640/10548/19, в якому наголошується, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд бере до уваги, що у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, якщо неспівмірність таких витрат буде доведена стороною, яка заявила таке клопотання (ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України).

Водночас у правовому висновку, викладеному у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

У той же час відповідач, який належним чином повідомлявся про розгляд справи судом, не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, понесеної позивачем, із посиланням на неспівмірність таких витрат, а тому суд не вбачає підстав стверджувати про неспівмірність таких витрат.

Отже, розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу з огляду на положення ч.4 ст.137 ЦПК України суд вважає співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, оскільки вони відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.207, 512, 516, 526, 530, 610, 625, 628, 629, 638, 639, 1049, 1050, 1054, 1055, 1077 ЦК України, ст.ст.5, 10-13, 76-80, 89, 131, 141, 258, 259, 263-265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором №762278612 від 03.03.2021 у розмірі 23211,60 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 11600 грн. та простроченої заборгованості за процентами - 11611,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судовий збір в розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн., а всього: 9422,40 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його складення.

Сторони у справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», , місцезнаходження юридичної особи: 02090, м.Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О.В. Сопронюк