КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 2-н-3331/11
Провадження № 6/488/16/26
УХВАЛА

Іменем України

15.01.2026 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої судді - Селіщевої Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Волошиної Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань заяву Управління Каналів річки Інгулець про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник Управління каналів річки Інгулець звернулося до суду із заявою, в якій просить замінити стягувача - Жовтневе управління водного господарства на його правонаступника Управління каналів річки Інгулець у виконавчому провадженні щодо виконання судового наказу Корабельного районного суду м. Миколаєва по справі № 2-н-3331/2011 від 16 вересня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 2962,47 грн., а також 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 25,50 грн. державного мита, а всього -3017,97 грн.

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначив, що 16.09.2011 року Корабельний районний суд м. Миколаєва ухвалив вищезазначений судовий наказ, яким стягнув з ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Жовтневого управління водного господарства заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 2962,47 грн., а також 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 25,50 грн. державного мита, а всього -3017,97 грн.

Згідно з наказом Державного агентства водних ресурсів України від 09.11.2016 року № 131 Жовтневе управління водного господарства було перейменовано на Вітовське управління водного господарства, відповідно до наказу Державного агентства водних ресурсів України від 28.01.2020 № 78, Вітовське управління водного господарства реорганізовано шляхом приєднання до Управління каналів річки Інгулець.

Таким чином, Управління каналів річки Інгулець є повним правонаступником майна, прав і обов`язків Вітовського управління водного господарства.

Враховуючи вищевикладене та з посиланням на норми ст. ст. 512 ЦК України, 442 ЦПК України, ч.5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», заявник просить замінити стягувача на його правонаступника.

Представник заявника в заяві просив провести судове засідання у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява Управління каналів річки Інгулець підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до правової позиції, висловленої ВСУ в постанові від 20.11.2013 у справі N 6-122цс13, керуючись змістом статей 512, 514 ЦК, ст. 442 ЦПК, ст. 8 Закону N 606-ХІV, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Згідно із п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Згідно ч. 5. ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути: свідоцтво про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України), передавальний акт комісії з припинення юридичної особи (статті 104, 106 ЦК України), правочин щодо заміни кредитора або боржника у зобов`язанні (статті 512, 513, 520, 521 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 2 ст. 442 ЦПК України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно ч. 5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги),

В даному випадку підставою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття стягувача (кредитора) внаслідок його правонаступництва.

В зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття первісного кредитора і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ст. 442 ЦПК України, за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Таким чином, заява Управління каналів річки Інгулець, про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 258-260, 442 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву - задовольнити.

Замінити стягувача Жовтневе управління водного господарства () на його правонаступника Управління каналів річки Інгулець () у виконавчому провадженні щодо виконання судового наказу Корабельного районного суду м. Миколаєва по справі № 2-н-3331/2011 від 16 вересня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованості за спожиті житлово-комунальні

послуги у розмірі 2962,47 грн., а також 30,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 25,50 грн. державного мита, а всього -3017,97 грн. на користь Жовтневого управління водного господарства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суд.

Суддя Л.І. Селіщева