КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/5122/2026 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

14 січня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Голуб С.А., суддів: Борисової О.В., Таргоній Д.О., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державного агентства лісових ресурсів України, третя особа - Держава казначейська служба України, про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 13 листопада 2025 року, повний текст якого складено 19 листопада 2025 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 01 грудня 2025 року позивач звернувся з апеляційною скаргою, яка не відповідала вимогам статті 356 ЦПК України, а саме не оплачена судовим збором.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 грудня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового забору за подання апеляційної скарги відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення її недоліків, а саме подання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

01 січня 2026 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків, в якій він повторно просить звільнити його від сплати судового збору з посиланням на те, що ним було додано до апеляційної скарги копії декларації про доходи за попередній календарний рік, довідки про декларацію та виписки із реєстру платників податків, які передбачені ПК України та є належними і достатніми доказами його незадовільного майнового стану, оскільки в декларації передбачені графи щодо наявності рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів тощо.

Практика Верховного Суду щодо звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору саме з цих підстав і підтверджених саме цими документами наведене в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 02 квітня 2025 року справа 990-70-25, від 04 вересня 2025 року справа 990-70-25, від 10 січня 2023 року справа 990-157-22.

Просить суд врахувати вищевикладене та звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

За змістом цієї правової норми існують чотири умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або

2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Отже, положення статті 136 ЦПК, як загальної норми, що регулює питання звільнення від сплати судового збору, деталізовані конкретизуючими нормами спеціального закону - статтями 5 та 8 Закону України «Про судовий збір», що свідчить про необхідність при застосуванні положень статті 136 ЦПК та вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

При вирішенні питання щодо сплати судового збору майновий стан сторони має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, позивач на підтвердження свого скрутного майнового становищанадав копії: відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 29 січня 2025 року за період з І по ІV квартал 2024 року; податкової декларації про майновий стан і доходи за 2024 рік; квитанції № 2 від 11 січня 2025 року та довідки від 06 лютого 2025 року про подану податкову декларацію; рішення ПФУ про відмову у призначенні пенсії від 08 листопада 2022 року, скріншоту з додатку Приват24 про арешт рахунків, датований 22 травня 2024 року, інформації з Єдиного реєстру боржників від 14 березня 2025 року щодо стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг; виконавчого листа Київського районного суду м. Полтави від 05 лютого 2025 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованості та судового збору 2 481,00 грн у загальному розмірі 13 887,56 грн; постанову про відкриття виконавчого провадження від 20 березня 2025 року № НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави судового збору у розмірі 5 368,00 грн.

Із змісту ухвал Великої Палати Верховного Суду від 02 квітня 2025 року та від 04 вересня 2025 року у справі № 990/70/25 вбачається, що зазначені вище документи були належною підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Отже, враховуючи, що при зверненні до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору позивачем були надані належні і достатні докази на підтвердження його незадовільного матеріального становища, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі.

Відтак, апеляційну скаргу подано до належного суду у встановлені законом строки, особою, яка має право на апеляційне оскарження. За формою і змістом відповідає статті 356 ЦПК України. Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для повернення апеляційної скарги, а так само відмови у відкритті апеляційного провадження відповідно до вимог статті 358 ЦПК України.

За змістом положень частини першої, третьої статті 359 ЦПК України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, в якій зазначає строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 136, 359 - 361 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 листопада 2025 року у справі № 757/49906/25-ц.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державного агентства лісових ресурсів України, третя особа - Держава казначейська служба України, про відшкодування шкоди.

Надіслати учасникам справи разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів, крім випадків, якщо скаргу подано в електронній формі через електронний кабінет, роз`яснивши їх право подати відзив на апеляційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України, у десятиденний строк з моменту отримання даної ухвали.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: С.А. Голуб

О.В. Борисова

Д.О. Таргоній