"15" січня 2026 р. Справа № 363/64/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., ознайомившись з матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

встановив:

07 січня 2026 року до Вишгородського районного суду Київської області через канцелярію суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов наступного.

Відповідно до частини другої статті 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі та підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з поданою позовною заявою позивачем у справі зазначено ОСОБА_1 .

Разом із тим, вказану позовну заяву від імені позивача підписано адвокатом Кульбіч-Калбуковою Світланою Анатоліївною як представником ОСОБА_3 .

При цьому, відповідно до копії паспорта громадянина України, доданої до матеріалів позовної заяви, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має інше написання прізвища та ім`я, ніж зазначено у позовній заяві.

Крім того, з ордера на надання правничої допомоги вбачається, що договір про надання правничої допомоги укладено між ОСОБА_3 та адвокатом Кульбіч-Калбуковою Світланою Анатоліївною, що не підтверджує повноважень адвоката на представництво інтересів позивача, зазначеного у позовній заяві.

Частиною 1, 2, ст. 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Частиною 1 ст. 62 ЦПК України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність (ч. 4 ст. 62 ЦПК України).

Отже, з аналізу вищезазначених законодавчих норм вбачається, що позов має бути підписаний позивачем чи його представником.

Згідно ч. 8 ст. 62 ЦПК України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст.95 ЦПК України).

Таким чином, вказані положення ЦПК України вказують на те, що на підтвердження повноважень особи, що підписала позовну заяву, мають бути подані оригінали або належним чином засвідчені копії ордеру адвоката або довіреності на представництво. Водночас, як встановлено судом, в матеріалах позовної заяви відсутні належні докази на підтвердження повноважень відповідної особи, зокрема Павловської Н.В. , на підписання та подання від імені ОСОБА_5 позовної заяви, що свідчить про необхідність застосування до спірних правовідносин наслідків, які настають у разі якщо, позовну заяву підписано не уповноваженою належним чином особою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, зокрема, якщо, заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур), в тому числі, вимог стосовно оформлення позовних заяв, скарг та інших документів, що подаються до суду.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України заява повертається у випадку, якщо її підписано особою, яка не має права її підписувати.

Суд, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановив, що позовна заява подана з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства щодо підтвердження повноважень особи, яка її підписала.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем зазначено ОСОБА_1 , проте позовну заяву підписано адвокатом на підставі ордеру та договору про надання правничої допомоги, укладеного з іншою особою ОСОБА_3 , що свідчить про відсутність належного підтвердження представництва інтересів саме позивача у справі.

Крім того, надані до позову копії документів не містять належного засвідчення відповідно до вимог статті 95 ЦПК України, що унеможливлює їх використання як доказів повноважень представника.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні оригінали або належним чином засвідчені копії довіреності чи ордеру, які б підтверджували повноваження адвоката на підписання та подання позовної заяви від імені зазначеного позивача, що є істотним процесуальним порушенням.

У зв`язку із зазначеним вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви та заяви про забезпечення позову особі, яка не мала права її підписувати.

Відповідно до частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення. А тому позивач має право повторно звернутись з вищевказаним позовом у встановленому законом порядку.

Таким чином, повернення позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних вище невідповідностей вимогам закону, позивач має право повторного звернення до суду із позовом.

Керуючись п.1 ч.4 ст. 185, ст.ст. 175 ЦПК України, суддя

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав повернути особі, яка їх подала.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Суддя С.В. Олійник