Справа № 694/17/26
провадження № 2-о/694/29/26
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

13.01.2026 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Кравченко Т.М., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , поданої ним в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Гуляйпільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Звенигородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

08 січня 2026 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_2 , подана в його інтересах адвокатом Ластовкою В.В. про встановлення факту батьківства.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за вказаною заявою, суддя дійшла висновку, що заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення юридичного факту представник заявника адвокат Ластовка В.В. зазначив, що встановлення факту батьківства ОСОБА_3 заявнику необхідне для підтвердження родинного зв`язку з померлим, а також реалізації спадкових прав та реалізації соціальних прав, які виникають у дитини загиблого військовослужбовця.

Водночас, встановлення факту батьківства померлого ОСОБА_3 щодо заявника ОСОБА_2 пов`язується з виникненням у інших родичів померлого прав і законних інтересів, зокрема: права на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо.

Рішення суду в даній справі може мати важливе значення для правового статусу членів сім`ї померлого військовослужбовця, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися його майном. Також воно матиме наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брав участь померлий, оскільки може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями.

Однак заявником не визначено належним чином коло осіб, на права та інтереси яких може вплинути ухвалене рішення, з чітким визначенням їх процесуального статусу, як заінтересованих осіб.

З наданих суду матеріалів вбачається, що у померлого ОСОБА_3 є батько ОСОБА_4 , а також брат ОСОБА_5 , які є його спадкоємцями та можуть претендувати на соціальні виплати для сімей загиблих військовослужбовців.

Заявник в порушення п. 4 ст. 294 ЦПК України не залучив до участі у справі вказаних осіб, хоча на їхні права чи обов`язки може вплинути рішення у даній справі.

Крім того, при викладені нормативно-правового обґрунтування поданої заяви, представник посилається на норми Сімейного кодексу України, зокрема ст.ст. 128,130, 135 СК України, хоча в даному випадку у зв`язку з народженням заявника ОСОБА_2 01.05.1997 року до цих правовідносин мають застосовуватись норми Кодексу про шлюб та сім`ю України 1969 року, в тому числі щодо встановлення факту батьківства.

Також заявником не надані суду докази, що підтверджують обставини, на які він посилається, а саме не надано копію свідоцтва про народження заявника та витяг з актового запису про народження, де було б зазначено, хто є матір`ю заявника та на якій підставі були внесені відомості про батька, а також не надано доказів перебування його матері у шлюбі з ОСОБА_3 .

Частиною 1 статті 185ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Отже, заяву необхідно залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення наведених недоліків 10 днів з моменту отримання копії ухвали. Якщо у цей строк заявник відповідно до ухвали суду виконає вимоги, визначені статтею 175 ЦПК України, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усуне недоліки заяви в строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст.ст. 174,175, 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , поданої ним в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Гуляйпільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Звенигородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення, - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення наведених вище недоліків - десять днів з моменту отримання даної ухвали та роз`яснити, що в іншому випадку заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Кравченко