Дата документу 12.01.2026
Справа № 334/9395/25
Провадження № 2/334/646/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Козлової Н.Ю., за участю секретаря Александрової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача ОСОБА_1 про надання строку для примирення в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в :

У листопаді 2025 року, позивачка ОСОБА_2 в особі свого представника адвоката Джулай А.А. звернулася до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 .

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 08 травня 2015 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 189. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, які на теперішній час є неповнолітніми. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, спільних інтересів, розходження поглядів на життя. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Таким чином, позивачка прийшла до висновку, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе і наполягає на розірванні шлюбу, у зв`язку з чим звернулась до суду із зазначеною позовною заявою.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2025 року відкрито провадження у справі, її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, але до суду від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника.

Відповідач у судове засідання не з`явився, але до суду від нього надійшла заява про надання подружжю строку для примирення шість місяців з метою збереження сім`ї.

Обґрунтовуючи свою заяву відповідач вказує, що твердження позивача у позові стосовно відсутності ведення спільного господарства понад 3 місяці не відповідає дійсності, оскільки вони продовжують жити разом однією сім`єю, в одному будинку з їх спільними дітьми. Мають спільний сімейний бюджет та разом забезпечують усі потреби їхньої родини. Дійсно, між ними виникла глибока сімейна криза, але вона має об`єктивні пояснення та є наслідком тривалого стресу, складних умов життя та важких життєвих обставин. Твердження позивача, що спроби примирення не дали результату, на переконання відповідача також не відповідає дійсності. Вони продовжують спільно виховувати дітей, проживають разом, спілкуються та вирішують разом побутові питання. Відповідач запропонував дружині звернутися до фахівців, пройти сімейну консультацію та стабілізувати емоційний стан. Такі пропозиції не були прийняті дружиною, але чоловік вважає, що примирення можливе, оскільки він дуже люблю свою дружину та дітей. Незважаючи на складні обставини, він вбачає можливість відновлення родини, подолання кризи та побудови нової моделі взаєморозуміння. Вважає, що позивачка прийняла це рішення в момент сильного емоційного виснаження, після тяжкої втрати матері, постійної тривоги і стресу.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву про надання подружжю строку для примирення, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 29 Конституції України кожен має право на свободу. Свобода людини у сфері сімейних відносин це право діяти (або не діяти) в межах, визначених законом, людина вільна у вирішенні питання шлюбу.

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я охороняється державою.

Сім`я є первинним та основним осередком суспільства (ч. 1 ст. 3 СК України).

Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин (ч. 2 ст. 56 СК України).

Відповідно до ст.111СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачене ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадках відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі зупинення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя.

Судом в судовому засіданні не встановлені такі факти, які б суперечили моральним засадам суспільства при наданні подружжю строку для примирення.

Позивачка та її представник в порушення вимог ст. 81 ЦПК України не надали доказів, що підтверджують обставини, які є підставою для відмови у задоволенні заяви про надання подружжю строку для примирення.

З метою збереження сім`ї, яка є первинним і основним осередком суспільства, що охороняється Конституцією України, забезпечення прав, свобод та інтересів сторін, як подружжя, суд дійшов висновку про задоволення заяви відповідача про надання строку для примирення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Враховуючи, що сторонам надано строк для примирення, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі до закінчення строку для примирення.

Суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи, що вони мають право заявити клопотання про поновлення провадження у справі до закінчення строку, визначеного судом для примирення подружжя, у разі усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі.

На підставі ст. ст. 29, 51 Конституції України, ст. ст. 3, 56, 111 СК України, керуючись ст. ст. 5, 13, 211, 223, 247, 251, 253, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про надання строку для примирення - задовольнити.

Надати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 строк для примирення три місяці.

Зупинити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Роз`яснити учасникам справи, що вони мають право заявити клопотання про поновлення провадження до закінчення строку, визначеного судом для примирення подружжя, у справі у разі усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому наявної ухвали суду.

Суддя: Козлова Н. Ю.