Справа № 642/84/26
Провадження № 2/642/612/26
УХВАЛА

Іменем України

14 січня 2026 року суддя Холодногірського районного суду міста Харкова Грінчук О.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє як законний представник неповнолітньої ОСОБА_2 , від імені яких діє адвокат Стрикаль Максим Вікторович, до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Куксін Станіслав Юрійович, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

До Холодногірського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить визнати за ОСОБА_2 право власності на 24/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 100,4 кв.м., житловою площею 80 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування позову представник позивача послався на те, що після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина належні йому на праві власності 24/100 частин житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Неповнолітня ОСОБА_2 , в свою чергу, належить до спадкоємців 5 черги, а саме не була членом сім`ї спадкодавця, але понад п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна С.Ю. ОСОБА_2 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи на підтвердження родинних зв`язків зі спадкодавцем. Крім того, згідно з позовом, відповідач у справі є спадкоємцем 5 черги як племінник померлого та звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На підставі викладеного позивач звернулась до суду із позовною заявою про визнання права власності.

Дослідивши позовну заяву з додатками, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч.5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту набуття прав на нерухомість, його зміни або припинення шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позивач на підтвердження того, що померлому ОСОБА_4 на праві власності належали 24/100 частин житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , надала копію Договору купівлі-продажу від 22.04.2002.

В той час, актуального Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на день подачі позову до суду, на підтвердження викладеного, позивачем до суду не надано.

Окрім цього, положеннями п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Ціна позову у даному випадку зазначена представником позивача 268 272 грн.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.95 за N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" встановлено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Відтак, документом, який підтверджує дійсну вартість майна, є звіт про оцінку майна, або висновок суб`єкта оціночної діяльності.

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна.

За приписами абз. 3 п. 2 розділу ІV Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого наказом Фонду державного майна України 17.05.2018 року № 658, строк дії звіту про оцінку не може перевищувати шість місяців з дати оцінки, що зазначається в такому звіті.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Таким чином, тягар доказування вартості майна несе позивач.

Однак, позивач не надала суду звіту про оцінку майна, дійсного на день звернення до суду з позовом, інформація якого є необхідною для визначення розміру судового збору.

Окрім цього, відповідно до п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Всупереч зазначеному, прохальна частина позовних вимог позивача не узгоджується зі змістом позовної заяви.

Так, в прохальній частині представник позивача просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності на майно спадкодавця, вказуючи, що ОСОБА_2 належить до спадкоємців 5 черги за законом.

Однак приватним нотаріусом відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з не підтвердженням її родинних зв`язків з померлим. Із такою вимогою позивач до суду у даному позові не звертається.

Крім того, суд звертає увагу, що визнання права власності на спадщину відбувається шляхом звернення до нотаріуса із відповідною заявою. Якщо нотаріус відмовляє (як у даному випадку, у зв`язку з відсутністю доказів родинних зв`язків позивача зі спадкодавцем), спадкоємець звертається до суду для встановлення такого факту, після чого спадкоємець з цим рішенням, у разі задоволення такої вимоги судом, знову звертається до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину.

Також позивачем не обгрунтовано вимогу про визнання за нею права власності на усе майно, належне померлому, враховуючи, що в останнього, згідно з позовом, є спадкоємець відповідач у справі.

Одночасно, представник позивача зазначаючи, що відповідач є спадкоємцем 5 черги після померлого ОСОБА_4 , і що він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, жодних доказів викладеному до позову не надав.

Вказані недоліки перешкоджають відкриттю провадження у справі і підлягають усуненню.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, протягом п`яти з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали до встановленої дати, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Керуючись ст.ст. 175, 176, 177, 185, ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє як законний представник неповнолітньої ОСОБА_2 , від імені яких діє адвокат Стрикаль Максим Вікторович, до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Куксін Станіслав Юрійович, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишити без руху та надати позивачу 5-денний термін з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя