Справа № 487/8757/25
Провадження № 2/487/669/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

07 січня 2026 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участі секретаря судового засідання Радченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказували, що 20 лютого 2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір № . Договір позики укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача, в якості аналога власноручного підпису позичальника.

Відповідно до умов договору позики позичальнику надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами з максимальним лімітом 20000 грн., строк користування кредитом - 30 днів, відсоткова ставка 1.75 % за один день користування кредитом.

16 грудня 2021 року ТОВ "Інфінанс" на підставі договору факторингу № 16-12/21 відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором позики № .

10 січня 2023 року був укладений договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором позики № .

28 серпня 2025 року між ТОВ «Коллект центр» та ТОВ "Факторинг партнерс" був укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 28-08/2025, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за договором позики №, укладеним між ТОВ "Інфінанс" та ОСОБА_1 .

Вказують, що загальний розмір заборгованості за Договором № від 20 лютого 2020 року, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 41228,02 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2050,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 39178,02 грн.

Крім того, 26 лютого 2020 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 укладено Договір № 27.

Згідно з п. 1.1. Договору, позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 3500.00 грн. на строк 30 календарних днів зі сплатою 0,1 % річних за користування позикою.

18 грудня 2023 року був укладений договір факторингу № 18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ "Факторингпартнерс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором позики № 27.

Вказують, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №27 від 26 лютого 2020 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 1495,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту).

Звертають увагу, що станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договорами наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.

Враховуючи вказане, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитними договорами у загальному 42723,02 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3545,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 39178,02 грн.

Також просили вирішити питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 24 листопада 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві вказував про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача, ухвалив розглядати справу в заочному порядку.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та кожний доказ окремо, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що 26 лютого 2020 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 укладено Договір № 27.

Відповідно до п. 1.1. Договору передбачено, що на підставі Заявки на позику, підписаної Позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти на суму у загальному розмірі 1500.00 грн (далі позика) на строк 30 календарних днів зі сплатою 0,10 % річних за користування позикою.

Відповідно до п. 2.1. Договору Позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем позики на банківський картковий рахунок позичальника за реквізитами його банківської платіжної картки, зазначений у реєстраційної анкеті клієнта позичальника у системі «Loany» на сайті системи www.loany.com.ua.

Згідно з п. 6.2. Договору, Підписанням цього Договору позики позичальник засвідчив, що він повідомлений позикодавцем у встановленій законом формі про всі умови, передбачені ч.2ст.12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", а також про всі інші умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до п.п. 6.3.7. Договору, Позичальник розуміє у повному обсязі всі умови цього договору, свої права і обов`язки за цим договором і погоджується з ними.

Відповідно до квитанції № від 26 лютого 2020 року відповідачу було скеровано 1500 грн. 00 коп. на банківську карту

Згідно довідки по договору позики №27 від 26 лютого 2020 року сума заборгованості ОСОБА_1 становить 1495,00 грн станом на 22 грудня 2023 року.

20 лютого 2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір №. Договір позики укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача, в якості аналога власноручного підпису позичальника.

Відповідно до умов договору позики позичальнику надано кредит в розмірі 20000 грн., строк користування кредитом - 30 днів, відсоткова ставка 1.75 % за один день користування кредитом.

У позовній заяві позивач вказує, що заборгованості за договором № від 20 лютого 2020 року борг ОСОБА_1 становить 41228,02 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2050,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 39178,02 грн.

14 липня 2021 року ТОВ "Інфінанс" на підставі договору факторингу № 14-07/21 відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором позики № .

10 січня 2023 року був укладений договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором позики № .

28 серпня 2025 року між ТОВ «Коллект центр» та ТОВ "Факторинг партнерс" був укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 28-08/2025, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за договором позики №, укладеним між ТОВ "Інфінанс" та ОСОБА_1

18 грудня 2023 року був укладений договір факторингу № 18/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ "Факторинг партнерс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором позики № 27.

Відповідно до ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Таким чином, як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду справи № 2-127/11 (постанова від 01.02.2018 року) за змістом наведених положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.

Доказами, наданими позивачем, підтверджується, що до позивача перейшли права вимоги за спірними кредитними договорами і він вправі пред`являти відповідні вимоги про стягнення коштів.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Частинами1 та 2 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно із п. 5 ч. 1ст.3Закону України «Про електроннукомерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі205,207 ЦК України), такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 16.12.2020 у справі № 561/77/19.

Відповідно дост.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зіст.611 ЦК України,у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За положеннями п.1 ч.1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК України).

Згідно з ч.1ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований дише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (позиція Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц).

У встановлений кредитним договором від 20 лютого 2020 року строк відповідач кредит в розмірі 2050,00 грн не повернув, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 2050,00 грн.

Умовами спірного кредитного договору № від 20 лютого 2020 року передбачено, що загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 1076, 00 грн. З урахуванням процентної ставки 1,75 % за один день користування кредитом, з відповідача на користь позивача належить стягнути проценти за 30 днів користування кредитом в сумі 1076,00 грн. Оскільки проценти в сумі 39178,02 грн нараховані позивачем поза межами строку кредитування, вони не підлягають до стягнення з відповідача, а отже, позов належить задовольнити частково.

За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами в розмірі коп., а саме: за Договором № від 20 лютого 2020 року у розмірі 4 621,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2050,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 1076,00 грн.; за Договором №27 від 26 лютого 2020 року у розмірі 1495,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1495,00 грн.

Щодо судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено 2422,40 грн. судового збору.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено на 10,82% то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 262,10 грн (2422,40х10,82%) судового збору сплаченого при поданні позовної заяви

Згідно ч. 3ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На виконання вимог ч. 3ст. 137 ЦПК України позивачем до позову додано: копію договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «Факторинг партнерс» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс» від 01 листопада 2023 року; заявку на надання юридичної допомоги № 280 від 01 жовтня 2025 року (на загальну суму 16000 грн 00 коп.); витяг з Акту № 21 про надання юридичної допомоги від 31 жовтня 2025 року.

Вказані докази у сукупності доводять наявність витрат позивача на правову допомогу, а також їх необхідність для звернення до суду.

Водночас, ураховуючи часткове задоволення позовних вимог на 10,82% суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1731,20 грн. витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст.81,259,263-265,352,354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» () заборгованість в загальному розмірі 4621,00 грн., а саме:

- за Договором №№ від 20 лютого 2020 року у розмірі 3126,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 2050,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 1076,00 грн.

- за Договором №27 від 26 лютого 2020 року у розмірі 1495,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 1495,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» () 1731,20 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» () 262,10 грн судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», місцезнаходження: вул. Гедройця Єжи, буд.6, офіс 521, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 07 січня 2026 року.

Суддя В.О. Гаврасієнко