УХВАЛА

13 січня 2026 року

м. Київ

справа № 454/170/24

провадження № 61-173ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 11 червня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила замінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються відповідно

до рішення Сокальського районного суду Львівської області від 19 березня

2018 року у справі № 454/452/18 з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 900,00 грн щомісячно

та стягувати їх надалі у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Сокальський районний суд Львівської області ухвалою від 11 червня 2025 року,

яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 24 листопада 2025 року, зупинив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів до припинення перебування ОСОБА_2 на військовій службі у складі Збройних Сил України під час воєнного стану.

05 січня 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Семенюк А. В., через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області

від 11 червня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 24 листопада 2025 року у зазначеній справі.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження

(про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України, передбачають, що однією з основних засад судочинства

є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах

3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження по справі, передбачені пунктом 14 частини першої статті 353 ЦПК України, виходячи

з положень пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню.

З огляду на вищевикладене та в силу наведених положень ЦПК України, не може бути предметом перегляду у касаційному порядку й постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за наслідками перегляду такої ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано

на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо,

якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції,

а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня

1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області

від 11 червня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 24 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров