ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 932/7159/23 Номер провадження 22-ц/814/183/26Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах: головуючого судді Карпушина Г.Л.; суддів Обідіної О.І., Панченка О.О., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Пістряк Максима Сергійовича, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19 березня 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на дитину,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із вказаним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 15 серпня 2013 року на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини з усіх видів його доходів до 1/8 частину від усіх видів його заробітку.

Також просив зменшити розмір аліментів які стягуються з нього судовим наказом від 23 червня 2021 року виданим Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська на користь ОСОБА_4 на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно до досягнення дітьми повноліття до 1/6 розміру заробітку.

В обгрунтування позовних вимог вказував, що з 28 липня 2007 року він перебував у шлюбі із ОСОБА_1 .. В шлюбі у подружжя народилась донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 15 серпня 2013 року шлюб було розірвано та з позивача стягнуто аліменти на утримання спільної дитини у розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В подальшому він з 25 квітня 2015 року перебував у шлюбі з ОСОБА_4 , який надалі було розірвано. В шлюбі у подружжя народились діти - син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

23.06.2021 року Бабушкінським районним судом було видано судовий наказ № 688/3293/20 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

23 березня 2023 року позивач одружився з ОСОБА_7 .

Вважає, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів, оскільки його матеріальне та сімейне становище змінилось. Враховуючи викладені обставини просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19 березня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на дитину задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 15 серпня 2013 року на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини з усіх видів його доходів на 1/6 частину від усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням чинності.

Не погодившись із рішенням районного суду, його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Пістряк М.С. посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги вказає, що позивачем не доведено належними доказами погіршення матеріального становища, а тому відсутні підстави для зменшення розміру аліментів. Вказує, що наявність заборгованості по аліментах не є підставою для зменшення їх розміру та не є доказом погіршення матеріального становища.

Зазначає, що посилання на те, що розмір аліментів не може становити більше ніж 50 % від заробітку позивача не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки загальна сума відрахувань не має перевищувати 70% зарплати працівника ( ст. 128 КЗпПУ).

18.12.2025 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив її залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи були присутні представники сторін, інші особи по справі будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не з`явилися.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Районним судом встановлено, що згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави з позивача стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Також встановлено, що 23 червня 2021 року Бабушкінським районним судом було видано судовий наказ № 688/3293/20 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

23.03.2023 року позивач одружився з ОСОБА_7 .

Задовольняючи частково позов, районний суд виходив з того, що оскільки позивач сплачує аліменти на утримання трьох дітей у розмірі 58,3 % від його заробітку, що суперечить вимогам ст. 183 ч.5 СК України, наявні підстави для зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів в цілому погоджується з таким висновком районного суду з огляду на наступне.

Згідно з вимогами статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розитку дитини.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на користь кого вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (статті 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», статті 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», статті 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами статті 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Згідно зі статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Таким чином, при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Звертаючись до суду із вказаним позовом про зменшення розміру аліментів позивач посилався на те, що у нього змінився майновий та сімейний стан, оскільки з 23.06.2021 року, з нього стягуються аліменти на дітей народжених у другому шлюбі в розмірі 1/3 частина його заробітку (доходу), він має заборгованість з аліментів, зважаючи на те, що що їх загальний розмір становить більше 50 % від його доходів, що в свою чергу вказує на погіршення матеріального становища платника аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

ОСОБА_2 звертаючись до суду з позовом, надав доказ погіршення свого матеріального становища.

З урахуванням розміру доходів позивача, районний суд дійшов вірного висновку, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів, при цьому необхідним і достатнім розміром аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 для забезпечення гармонійного розвитку дитини є зменшення розміру аліментів до 1/6 частину заробітку (доходу) позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав дитини.

Посилання відповідача на те, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються на її користь з позивача на утримання їх доньки, оскільки позивачем не доведено погіршення його матеріального стану та неспроможність сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, раніше визначеному рішенням суду і необхідності зменшення їх розміру - спростовуються вимогами закону та фактичними обставинами справи.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для їх скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Оскільки рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пістряк Максима Сергійовича залишити без задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повний текст постанови виготовлено 14 січня 2026 року.

Головуючий суддя : _____________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ____________________ О.І. Обідіна ____________________ О.О. Панченко