Справа № 209/3410/25
Провадження № 4-с/209/1/26
У Х В А Л А

Іменем України

08 січня 2026 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить: визнати бездіяльність державного виконавця Курила В. у ВП № 79485192 неправомірною та зобов`язати державного виконавця у ВП №79485192 негайно:винести постанови про зняття арешту/обмежень з рахунків/коштів та направити їх до банків/установ; надати їй копії всіх постанов у ВП №79485192 (відкриття, арешти, звернення стягнення, списання, розподіл, завершення тощо) та розрахунок/розподіл стягнутих сум (кому, коли, скільки перераховано; що утримано як витрати/збір); зобов`язати повідомити точну дату, суму та реквізити перерахування коштів стягувачу (якщо перераховано).

На обґрунтування скарги зазначила, що у ВП № 79485192 здійснюється примусове виконання на підставі судового наказу/виконавчого документа, який скасовано ухвалою Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 24 листопада 2025 року у справі № 209/3410/25. Незважаючи на скасування, 24 листопада 2025 року о 08.47 годині з її пенсійного рахунку/картки примусово стягнуто 23373,36 грн., арешт/обмеження з рахунків не знято, рахунок фактично обнулено; державний виконавець не надає копії постанов у ВП, розрахунок/розподіл сум та не повідомляє, куди саме перераховані кошти, попри її письмові звернення. ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження документів, що підтверджують підстави для зняття арешту, та надсилається адресатам. Крім того, за загальними правилами відрахування з пенсії за "іншими видами стягнень" не може перевищувати 20 %, а повне списання пенсійних коштів фактично позбавляє мене засобів існування.

Відповідно до ч. 1 ст. 447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Володимира Курила від 05 січня 2026 року було закінчене виконавче провадження № 79485192 з примусового виконання судового наказу № 209/3410/25, виданого Дніпровським районним судом міста Кам`янського 01 травня 2025 року; припинено чинність арешту майна боржника ОСОБА_1 та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи, що станом на дату розгляду скарги відсутній предмет оскарження, чинність арешту майна боржника ОСОБА_1 припинено та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 258-261, 447-451 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: К.Л.Шендрик