Справа № 168/134/25
Провадження № 2/168/103/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2026 року сел. Стара Вижівка
Старовижівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Сухоручко Ю.С.
секретаря - Таксюк О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача, адвоката Ковальчука Василя Сергійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом представника позивача Ковальчука Василя Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної (немайнової) шкоди , -
В обґрунтування клопотання представником позивача зазначено, що питання про розподіл судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, не було вирішено судом у рішенні по суті спору, оскільки на момент закінчення судових дебатів відповідні послуги ще не були надані у повному обсязі, що унеможливлювало подання належних і допустимих доказів їх фактичного понесення, у зв`язку з чим подання заяви про ухвалення додаткового рішення здійснено у межах строку, встановленого процесуальним законом, з дотриманням вимог ст.ст. 141, 246, 270 ЦПК України. Представником позивача також зазначено, що у зв`язку із скрутним фінансовим становищем позивача ( відсутністю сталого, регулярного доходу), не сплачено гонорар за договором про надання професійної правничої допомоги від 15.01.2025 року, укладеним між позивачем і Адвокатським об`єднанням «Статус». Хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями, відповідно ці витрати за гонораром є «фактично понесеними».
Представником відповідача Скрипчук О.П. подано заперечення на клопотання (заяву) про підтвердження понесених судових витрат, в яких вказала, що заявлена до стягнення сума витрат позивача на професійну правничу допомогу не відповідає складності справи та не є співмірною з фактичним обсягом наданих послуг.
З аналізу договору про надання правничої допомоги, попереднього розрахунку витрат на правничу допомогу, представник позивача вважає за необхідне звернути увагу суду на п.4 та п.5 детального розрахунку, що міститься в Договорі про надання правничої допомоги, а саме на клопотання про витребування доказів та адвокатський запит від 18.08.2025 року. Так як, виникає питання, під час укладення договору про надання правничої допомоги 15 січня 2025 року, звідки представник Позивача знав, що буде готуватися та подаватися клопотання про витребування доказів, а також про те, що 18 серпня 2025 року доведеться звертатися із адвокатським запитом до Відповідача. Також, додатково звертає увагу суду, на клопотання про витребування доказів від 25 лютого 2025 року, за підготовку якого представник позивача заявив до стягнення 3000,00 грн. Вважає що така сума є завищеною, та є такою, що не відповідає критеріям розумності, співмірності та необхідності витрат на професійну правничу допомогу. Зазначене клопотання не є складним за змістом, не містить значного обсягу правового аналізу, не потребує дослідження великої кількості доказів чи формування нової правової позиції, а за своєю суттю має шаблонний характер та ґрунтується на загальних нормах процесуального законодавства. Фактичні витрати часу адвоката на підготовку такого процесуального документа є мінімальними, що свідчить про невідповідність заявленої суми реальному обсягу виконаної роботи. У зв`язку з цим зазначена сума не може вважатися обґрунтованою та підлягає зменшенню судом. Окрім того, як вбачається із самого клопотання, представник Позивача, здебільшого цитує свої ж адвокатські запити, із якими він звертався до Відповідача.
Крім того, заявлена до стягнення сума у розмірі 12 000 грн за участь адвоката у 6 годинах судових засідань є необґрунтованою та явно завищеною. Стороною, яка заявляє такі витрати, не надано жодних належних і допустимих доказів, що підтверджують фактичний обсяг наданої правничої допомоги, зокрема не зазначено конкретні дати проведення судових засідань, їх фактичну тривалість, час початку та закінчення, а також не надано протоколів судових засідань або інших документів, які б підтверджували реальну участь адвоката протягом заявленого часу. Крім того, не доведено співмірність заявлених витрат із характером та складністю справи, обсягом процесуальних дій, фактичним навантаженням адвоката та середньо ринковим рівнем вартості аналогічних правничих послуг. Саме по собі формальне зазначення кількості годин без належної деталізації не може вважатися достатнім доказом реальності та необхідності таких витрат. За відсутності конкретизації часу та обсягу участі адвоката у кожному судовому засіданні, заявлена сума не відповідає критеріям розумності та пропорційності, а отже підлягає зменшенню судом. Дана справа є нескладаною, велика кількість аналогічних справ міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Витрати на професійну правничу допомогу не відповідають принципу співмірності відносно затраченого часу, витраченого адвокатом безпосередньо на цю справу.
З огляду на це представник відповідача просила відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Позивачем подано заяву про розгляд даного клопотання без її участі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. До суду подано заяву про розгляд даного клопотання без участі відповідача та його представника.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до вимог ч.1, 3ст.270ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 15.10.2025 року, що набрало законної сили 09.12.2025 року, позовні вимоги представника позивача Ковальчука Василя Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної (немайнової) шкоди задоволено частково.

Визнано незаконним та скасувано наказ Філії «Ковельське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 30.12.2024 № 147-К «Про звільнення ОСОБА_2 ».

Поновлено ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на посаді бухгалтера першої категорії відділу фінансів та бухгалтерського обліку Філії «Ковельське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» з 31.12.2024 року.

Стягнено з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (ідентифікаційний код 44768034, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31.12.2024 року по 15.10.2025 року (момент винесення рішення судом) у розмірі 143 328, 90 грн. (сто сорок три тисячі триста двадцять вісім грн. 90 коп.) з урахуванням необхідності сплати обов`язкових податків та зборів.

Стягнено з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в дохід держави судовий збір в сумі 1211, 20 грн.

Стягнено з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду в розмірі - 5000 грн.

Допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць з відрахуванням установлених законом податків і зборів та інших обов`язкових платежів.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення суду зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Отже, з аналізу статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката має стягуватись на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Ковальчук В.С., що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 15.01.2025, укладеним між адвокатським об`єднанням «Статус» та ОСОБА_1 .

На підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги адвоката Ковальчука В.С., представником позивача були подані Договір про надання професійної правничої допомоги №Б/Н/2025-К від 15.01.2025 р.; акт приймання-передачі виконаних робіт (послуг)про надання професійної правничої допомоги) згідно Договору №Б/Н/2025-К від 15.01.2025 р.; рахунок та калькуляція вартості надання правничої допомоги згідно Договору №Б/Н/2025-К від 15.01.2025 року за період з 15 січня 2025 року по 20 жовтня 2025 року; ордер від 24.01.2025 року. (Т.2, а.с.103-110).

Відповідно до Договору про надання професійної правничої допомоги №Б/Н/2025-К від 15.01.2025 року орієнтовний розмір гонорару адвоката становить 42000,00 грн.

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт (послуг) про надання професійної правничої допомоги) згідно Договору №Б/Н/2025-К від 15.01.2025 року адвокат надав, а клієнт прийняв юридичні послуги у формі: підготовка позовної заяви; адвокатські запити до ДП «Ліси України» 24.01.2025 року та 18.08.2025 року; представництво інтересів клієнта в судовому засіданні (засіданнях). Узгоджена вартість наданої правничої допомоги складає 42000,00 грн. (Т.2, а.с. 106).

Відповідно до ст. 30 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Представник позивача в позовній заяві зазначив, що документальне підтвердження судових витрат у справі буде надано до суду не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України.

Представник позивача подав до суду заяву про відшкодування судових витрат та докази їх наявності.(Т.2, а.с. 103).

Згідно ч.1, 2ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати напрофесійну правничу допомогу, та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Порядок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу здійснюється відповідно до статей134,137,141 ЦПК України.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частина друга статті 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, оцінивши докази, подані на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, вважає, що лише подання таких доказів не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.

Врахувавши конкретні обставини цієї справи, а також часткове задоволення вимог щодо стягнення моральної шкоди, суд дійшов переконання, що зазначені адвокатом витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру з огляду на обставини справи. Суд вважає завищеною оплату наданих послуг представником позивача адвокатом Ковальчуком В.С. На переконання суду, дії щодо складення позову та участь у судових засіданнях, які вказані в акті прийому-передачі виконаних робіт від 20.10.2025 року за договором про надання правничої допомоги, враховуючи складність справи, не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи та значних витрат часу на виконання даних робіт адвокатом.

З урахуванням наведеного, критеріїв співмірності, реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини цієї справи, суд дійшов переконання, що зазначені адвокатом витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру з огляду на обставини справи, а тому суд вважає за необхідне зменшити заявлений розмір цих витрат до 20 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Клопотання представника позивача- адвоката Ковальчука Василя Сергійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом представника позивача Ковальчука Василя Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної (немайнової) шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Держаного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (01601, м. Київ вул. Шота Руставелі, 9 А, Код ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.О. Сухоручко