Справа № 199/9405/24
Провадження № 2/211/610/26
У Х В А Л А

про закриття провадження по справі

15 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лебеженко В.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Строганової Е.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

18.11.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 23.09.2021 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №332.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 20.11.2024 року матерілали справи передано за підсудністю до Дружківського міського суду Донецької області.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 26.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя від 19 грудня 2024 року №3707/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Дружківського міського суду Донецької області, Артемівського міськрайонного суду Донецької області» до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищевказана цивільна справа.

За даних обставин вважаю за необхідне прийняти справу до свого провадження.

24.10.2025 року позивач направив до суду заяву про відмову від позову. Про свою участь у судовому засіданні не заявив.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі.

За даних обставин, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає цьому.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зміст заяви позивача про відмову від позову, приходить до такого висновку.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями статті 255 ЦПК України регламентовано підстави закриття провадження у справі. Закриття провадження це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або окремій письмовій заяві.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, яка кореспондує з ч.3 ст.206 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи те, що позивач подав заяву про відмову від позовних вимог, підстав для неприйняття судом відмови не встановлено, тому суд приходить до висновку про можливість закриття провадження по справі на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з чим заяву позивача можливо задовольнити.

У силу ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує закриття провадження по справі на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України (що в силу п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» виключає повернення судом сплаченого судового збору позивачеві), тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для компенсації понесених позивачем витрат по сплаті судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.13, 255, 256, 352-354 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти до свого провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Заяву позивача ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу із закриттям провадження по справі на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцять днів з моменту її підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Лебеженко