Справа № 591/402/26
Провадження № 2-н/591/15/26
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

20 січня 2026 року

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Ніколаєнко О.О., розглянувши матеріали заяви представника заявника адвоката Казміренко Лариси Олексіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про видачу судового наказу щодо стягнення з Акціонерного товариства «СУМИХІМПРОМ» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільненні ,-

ВСТАНОВИВ :

19 січня 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Казміренко Л.О., звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Акціонерного товариства «Сумихімпром» на її користь заборгованості із заробітної плати в сумі 40 283 грн 49 коп.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст.ст. 160, 161 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Частиною 2 статті 233 КЗпП України визначено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (статті 116 КЗпП України).

Відповідно до ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

З доданих до заяви про видачу судового наказу документів вбачається, що заявниця 04 червня 2025 року звільнена з підприємства за власним бажанням. Звертаючись із заявою, зазначає, що при звільненні їй не було виплачено належну заробітну плату.

Також до заяви додано копію повідомлення про належні до виплати при звільненні з 21.07.2025 суми.

До суду заявниця звернулась 19.01.2026, тобто з пропуском строку.

Суд зазначає, що встановлений частиною 2 статті 233 КЗпП строк обчислюється з дати отримання повідомлення про суми, нараховані але не виплачені при звільненні. Надана копія повідомлення є нечіткою та з неї неможливо встановити, коли саме заявниця була ознайомлена з ним. У заяві про видачу судового наказу не вказано дату отримання повідомлення. Суд зазначає, що враховуючи положення ст. 47 КЗпП України таке повідомлення мало бути видане працівникові у день звільнення.

Враховуючи викладене, заявницею пропущено встановлений ч. 2 ст. 233 КЗпП України строк звернення до суду із вимогами про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

За таких обставин, слід відмовити у видачі судового наказу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Суд звертає увагу, що заявниця має право звернутись до суду із вказаними вимогами у порядку позовного провадження шляхом звернення з відповідною позовною заявою до суду.

Керуючись ст.ст. 165, 166,167 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Акціонерного товариства «Сумихімпром» на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі вказаного судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя О.О. Ніколаєнко