Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08 січня 2026 Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого-суддіТептюка Є.П.

за участю секретаря Заруби Н.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Білого М.М.

представника відповідача адвоката Гудзя О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача:

ОСОБА_1 звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 та просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь пеню по заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, за виконавчим листом виданим Черкаським районним судом Черкаської області від 29.10.2018 року в розмірі 203 667,60 грн.

Позовну заяву мотивувала тим, що в Другому відділі ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) перебуває на примусовому виконанні виконавче провадження № 59248938 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки. За період з 01.04.2020 року по 01.03.2025 року заборгованість відповідача становить 205 445,25 грн. За проведеними розрахунками за вищевказаний період пеня за несвоєчасну сплату аліментів відповідача на утримання доньки становить 203 667, 60 грн.

В ході судового розгляду позивачем були змінені позовні вимоги, та з врахуванням уточненого розрахунку, позивач просила стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів відповідача на утримання доньки в розмірі 114297,57 грн. за період з 01.05.2019 по 01.03.2025 року.

В судовому засіданні позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відтак, відповідач у контексті положень п. 3 ч. 8 ст.128, ст.131 ЦПК Українивважається належним чином повідомленим про розгляд справи.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив в їх задоволенні відмовити. Зазначив, що при обрахуванні пені не враховані штрафи накладені на відповідача державним виконавцем, крім того, позивач уточнюючи свої позовні вимоги, після закриття підготовчого судового засідання, в порушення вимог ЦПК України, збільшила період нарахування пені, яку вона просила стягнути, а саме, в первісних вимогах був заявлений період з 01.04.2020 року по 01.03.2025 року, а в уточненій позовній заяві, позивач просить стягнути пеню з відповідача з 01.05.2019 року по 01.03.2025 року.

Представник третьої особи в судовому засіданні ОСОБА_4 в суд пояснила, що у неї, як державного виконавця перебуває на виконанні на примусовому виконанні виконавче провадження № 59248938 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів мання неповнолітньої доньки. За період з травня 2019 року по 01.03.2025 року заборгованість відповідача становить 209501,2525 грн.. При винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Встановлені судом обставини:

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується даними свідоцтва від 20.07.2011 року, серії НОМЕР_1 .

24 червня 2016 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб і після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_6 , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб від 24.06.2016 року, Серії НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що 29.10.2018 року Черкаським районним судом видано виконавчий лист № 707/1526/18 відповідно до якого змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Черкаського районного суду від 02 вересня 2013 року у справі № 707/1657/13-ц зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у твердій грошовій сумі в розмірі 486 (чотириста вісімсот шість) гривень на стягнення у частці та стягувати зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення донькою повноліття.

03.06.2019 року постановою, відповідно до вищевказаного виконавчого листа, державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Черкаси ГУЮ у Черкаській області відкрито виконавче провадження № 59248938.

З довідки-розрахунку заборгованості по аліментам № 179100 від 08.12.2025 року, складеної головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Черкаси ГУЮ у Черкаській області Нагайко Ю.В. вбачається, що заборгованість по аліментам ОСОБА_2 станом на 01.03.2025 року становить 209501,25 грн. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження за вказаний період боржником сплачено 0 грн.

12.07.2021 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Черкаси на ОСОБА_2 було накладено штраф на користь стягувача ОСОБА_1 в розмірі 18978,30 грн.

24.03.2025 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Черкаси на ОСОБА_2 було накладено штраф на користь стягувача ОСОБА_1 в розмірі 71092,13 грн.

12.12.2025 року, позивачкою було надано уточнений розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, зведену таблицю розрахунків за кожний місяць за який допущено прострочення платежу, у відповідності з яким за період з 01.05.2019 року по 01.03.2025 року пеня за несвоєчасну сплату аліментів відповідача складає 204368,00 грн.

Норми права, що підлягають застосуванню:

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Верховний Суд у складі Великої Палати у Постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц зазначив, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів прострочення помножена на 1 %. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Таким чином, розрахунок пені за даним позовом здійснюється наступним чином:

Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 2 ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності та повноті суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Матеріалами справи підтверджується наявність у ОСОБА_2 зобов`язання по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітьої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення донькою повноліття.

Доказів того, що відповідач вчасно та в повному обсязі сплачував аліменти на утримання дитини, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість за аліментами, котра підтверджується розрахунком заборгованості від 08.12.2025 №179100, відповідно до якої загальна сума заборгованості становить 209501,25 грн.

Також позивачем на підтвердження факту ухилення ОСОБА_2 від сплати аліментів надано письмові докази: копії постанов державного виконавця від 12.07.2021 та 24.03.2025 року про накладення штрафу на боржника ОСОБА_2 у загальному розмірі 90070,43 грн. (згідно ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за заборгованість зі сплати аліментів понад один рік).

Проте, не зважаючи на такі заходи, вжиті державним виконавцем, боржник ОСОБА_2 і на даний час не сплачує аліменти, а заборгованість по аліментам існує тривалий час з 2019 року.

Відповідач, не визнавши позов, зазначав, що, відсутня його вина у несвоєчасній сплаті аліментів, оскільки державний виконавець неправильно нараховував.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Позивач надала належні, допустимі та достатні докази того, що станом на момент пред`явлення позову відповідач без поважних причин, систематично взагалі не сплачував аліменти на утримання дитини, що також прослідковується із довідки наданої державним виконавцем.

Відповідач ОСОБА_2 будь-яких письмових доказів щодо відсутності у нього доходу, відсутності майна, за рахунок якого він зміг би погасити заборгованість, або доказів про його тяжкий матеріальний стан, суду не надав. Відповідачем надане лише свідоцтво про народження дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7 , в графі батько зазначено ОСОБА_2 . Наявність у відповідача дитини, жодним чином не знімає з нього вину, щодо не сплати аліментів на утримання неповнолітьої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Як вбачається з довідки про заборгованість, відповідач не сплачує аліменти з 2019 року, тобто за чотири роки до народження ще однієї дитини він перестав виплачувати аліменти в будь-якому, гавіть мінімальному розщмірі. Крім того, долучаючи до відзиву свідоцтво про народження дитини, відповідач не надає жодних письмових доказів, щодо перебування ОСОБА_7 22.04.2023 року на його утриманні.

Тобто, судвважає встановленим, що відповідач винний у виникненні даної заборгованості по аліментах, оскільки доказів на спростування своєї бездіяльності по несплаті аліментів суду не надав, не довів, що заборгованість не пов`язана з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, тощо.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач у встановленому законом порядку звертався до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо складених довідок-розрахунків заборгованості по аліментах.

Звертаючись до суду, позивачем було заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені за період з 01.04.2020 року по 01.03.2025 року в розмірі 203 667,60 грн.

В подальшому, 12.12.2025 року позивач, після закриття підготовчого судового засідання, з вернулася до суду із заявою про уточнення позовних вимог, в якій просила суд, стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки, з врахуванням накладених на відповідача штрафів, в розмірі 114297,57 грн. за період з 01.05.2019 по 01.03.2025 року. З заявою про поновлення строку на звернення до суду із заявою про зменшення позовних вимог не зверталася.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналіз викладеного вище вказує, що нормами ЦПК України визначено право позивача на зміну предмета позову до початку першого судового засідання у справі. За таких обставин, суд вважає, що дана заява подана з порушенням ч.5 ст. 49 ЦПК України.

А тому суд, при обрахуванні розміру пені, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 визначає її за період заявлений позивачем в первісній позовній заяві з 01.04.2020 року по 01.03.2025 року, в розмірі 184975,43 грн. Крім того, суд враховує, що на відповідача були накладені штрафи в загальному розмірі 90070,43 грн.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 за виконавчим листом № 707/1526/18 від 24.05.2019 року, виданого Черкаським районним судом Черкаської області, необхідно стягнути неустойку(пеню) за прострочення по виплаті аліментів у розмірі 94905,00 грн. за період з 01.04.2020 року по 01.03.2025 року.

Судові витрати:

Суд вирішує судові витрати в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь частково позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, тому відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір,пропорційно до задоволених вимог, в розмірі 564,39 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись 263-265,280ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку(пеню) за прострочення по виплаті аліментів у розмірі 94905 (дев`яносто чотири тисячі дев`ятсот п`ять) гривень 00 копійок, за виконавчим листом № 707/1526/18 від 24.05.2019 року, виданого Черкаським районним судом Черкаської області.

В задовленні решти позовних вимог- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1005,29 гривень.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Є. П. Тептюк