Ухвала

14 січня 2026 року

м. Київ

справа № 752/24412/23

провадження № 61-7401св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючий - Крат В. І. (суддя-доповідач),

судді: Дундар І. О., Краснощоков Є. В., Пархоменко П. І., Тітов М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву приватного акціонерного товариство «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів», яка підписана представником ОСОБА_2, про розподіл судових витрат за результатами розгляду справи в суді касаційної інстанції за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником Лященко Аліною Михайлівною, на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року та касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів», яка підписана представником ОСОБА_2, на постанову Київського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 06 травня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» про стягнення невиплаченої заробітної плати згідно контракту та інших належних сум при звільненні.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 року:

позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково;

стягнуто з ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2 315 656,33 грн, з яких: 325 314,29 грн - частина заробітної плати за липень 2023 року; 1 538 142,04 грн - компенсація за невикористані дні відпустки; 399 000 грн - вихідна допомога при звільненні, 53 200 грн - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні;

в іншій частині у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено;

вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01 липня 2024 року виправлено помилку, допущену в резолютивній частині рішенні Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 року в цивільній справі № 752/24412/23, викладено абзац 2 резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Стягнути з ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2 338 547,25 грн, з яких: 325 314,29 грн - частина заробітної плати за липень 2023 року; 1 538 142,04 грн - компенсація за невикористані дні відпустки; 402 000 грн - вихідна допомога при звільненні, 73 090,92 грн - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні».

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2024 року:

клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лященко А. М. про стягнення витрат на правову допомогу задоволено частково;

стягнуто з ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 100 000 грн.

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2024 року:

клопотання представника відповідача ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» - адвоката Гутнік І. В. про розподіл судових витрат задоволено частково;

стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» витрати на правничу допомогу в розмірі 85 242,78 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення;

апеляційну скаргу ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» задоволено частково;

рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 ;

стягнуто з ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1 142 356,68 грн, з яких: 161 040 грн - частина заробітної плати за липень 2023 року; 595 569,78 грн - компенсація за невикористані дні відпустки; 161 040 грн - вихідна допомога при звільненні, 224 706,90 грн - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні;

в іншій частині у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено;

додаткові рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2024 року у справі скасовано;

стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» витрати на правничу допомогу понесені в суді першої інстанції у розмірі 26 680 грн;

компенсовано за рахунок держави ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 7 021,34 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 травня 2025 року у задоволені заяв ОСОБА_1 та ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2024 року та на додаткове рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2024 року відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 10 грудня 2025 року:

касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником Лященко А. М. , залишено без задоволення;

касаційну скаргу ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів», яка підписана представником ОСОБА_2. , задоволено частково;

постанову Київського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року у частині позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» про стягнення з приватного акціонерного товариства «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» на користь ОСОБА_1 : 161 040 грн - частини заробітної плати за липень 2023 року; 595 569,78 грн - компенсації за невикористані дні відпустки; 161 040 грн - вихідної допомоги при звільненні, залишено без змін;

постанову Київського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року у частині позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» про стягнення з ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» на користь ОСОБА_1 224 706,90 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;

постанову Київського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року змінено: у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» витрат на правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції у розмірі 26 680 грн, збільшивши розмір витрат до 41 140 грн; у частині компенсації за рахунок держави ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 7 021,34 грн, збільшивши розмір компенсації до 9 597,99 грн;

ухвалу Київського апеляційного суду від 06 травня 2025 року у частині відмови у задоволенні заяви ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» містилася заява про стягнення витрат на правничу допомогу, згідно з якою відповідач очікував понесення судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 71 264,90 грн, докази чого будуть надані відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України.

23 грудня 2025 року ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» через представника ОСОБА_2. подало заяву про розподіл судових витрат за результатами розгляду справи в суді касаційної інстанції, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів» 85 517,88 грн судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги в суді касаційної інстанції.

За змістом частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні (див. пункт 58 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19)).

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи (частина третя статті 127 ЦПК України).

За змістом статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Постанова Верховного Суду ухвалена 10 грудня 2025 року. Заяву про розподіл судових витрат за результатами розгляду справи в суді касаційної інстанції відповідач подав 23 грудня 2025 року, тобто на тринадцятий день після ухвалення рішення суду. Клопотань про поновлення процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України відповідач не заявляв і суд позбавлений права поновлювати такий строк з власної ініціативи. Оскільки заява про розподіл судових витрат подана з пропуском строку, встановленого законом, і відповідач не просить поновити такий строк, то вказану заяву необхідно залишити без розгляду.

Аналогічні висновки містяться в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 грудня 2025 року у справі № 939/1101/23 (провадження № 61-3108св24), в якій вказано:

«аналіз норм статті 126, 137, 141 ЦПК України вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду. Водночас потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із частинами першою-третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. У суду відсутні повноваження для поновлення такого строку з власної ініціативи.

Матеріалами справи підтверджується, що в цій справі постанова Верховного Суду прийнята від 17 квітня 2025 року. Разом із тим, звертаючись до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі 28 квітня 2025 року, тобто поза межами строку, визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не заявляв клопотання про поновлення такого строку. Посилання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на те, що постанова Верховного Суду від 17 квітня 2025 року була доставлена в його електронний кабінет 22 квітня 2025 року, а тому заява про ухвалення додаткового рішення, подана 28 квітня 2025 року у передбачений процесуальним законом строк, - є безпідставними, оскільки такі обставини не є підставою для висновку, що вказаний строк вважається непропущеним. Враховуючи, що із заявою про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення до суду заявник не звертався, то суд позбавлений права поновлювати такий строк з власної ініціативи. Таким чином колегія суддів вважає, що наявні підстави для залишення заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі без розгляду, що відповідає положенням статті 141 ЦПК України та вищевказаній релевантній практиці Верховного Суду».

Керуючись статтями 126, 127, 141, 260 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву приватного акціонерного товариство «Агентство по рефінансуванню житлових кредитів», яка підписана представником ОСОБА_2, про розподіл судових витрат за результатами розгляду справи в суді касаційної інстанціїзалишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

П. І. Пархоменко

М. Ю. Тітов