ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 644/318/25
Номер провадження 22-ц/818/417/26
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді (судді-доповідача) Мальованого Ю.М.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» на заочне рішення Індустріального районного суду м. Харкова від 03 червня 2025 року в складі судді Бабенко Ю.П. по справі № 644/318/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 18 липня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про надання грошових коштів у позику № . За умовами договору позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику у розмірі 6500,00 грн на платіжну картку НОМЕР_1 , а позичальник - повернути її у погоджений строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою. Договором передбачено строк його дії 360 днів, дату надання кредиту: 18 липня 2024 року або наступний за ним календарний день; тип процентної ставки - фіксована; стандартну процентну ставку, що становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту. Позивач свої зобов`язання виконав та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 6500,00 грн. Однак, відповідач умови договору не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 26 715,00 грн, з яких 6500,00 грн - за тілом кредиту, 16 965,00 грн - за процентами по 08 січня 2025 року з розрахунку: 6500,00*1,5%*174 дні, а також 3250,00 грн - неустойка.

Просило стягнути з ОСОБА_1 загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 26 715,00 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Харкова від 03 червня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Заочне рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено надання коштів ОСОБА_1 та наявності у нього заборгованості, а також не надано доказів направлення відповідачу вимоги про дострокове повернення боргу у передбаченому договором порядку.

На вказане судове рішення 03 липня 2025 року через систему «Електронний суд» ТОВ «Іннова Фінанс» до суду апеляційної інстанції подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано розрахунок заборгованості, наведений безпосередньо у тексті позовної заяви, перевірку правильності якого можна здійснити шляхом арифметичного множення даних. Квитанція EasyPay до платіжної інструкції № 19922-1354-124031754 (ID платежу: ) про перерахування коштів від 18 липня 2024 року, долучена до позову, є достовірним доказом, оскільки містить усі необхідні реквізити, а саме: номер, дату здійснення операції, суму видачі коштів, призначення платежу із зазначенням фінансового номеру ОСОБА_1 та скороченого рахунку отримувача. Додатково інформація про картковий рахунок, дату та час перерахування коштів міститься у Розділі 11 Договору. ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» співпрацює з ТОВ «Іннова Фінанс», як клієнтом, на підставі договору № 160523/1 від 16 травня 2023 року про надання послуг в системі EasyРау. Номер картки, на яку було здійснено перерахування коштів за договором, в особистому кабінеті відповідач самостійно додав як такий, на який бажає отримати кредитні кошти. Товариство не є банківською установою, тож позбавлене можливості надати виписку по рахунку. Суд встановив факт укладення договору, проте безпідставно відмовив у задоволенні позову.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ТОВ «Іннова Фінанс» на заочне рішення Індустріального районного суду м. Харкова від 03 червня 2025 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Іннова Фінанс» підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 18 липня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику № , який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 4598.

Згідно п.п. 2.1.-2.5 договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт. Ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, в порядку, передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в товаристві (в т.ч через месенджери).

На умовах, встановлених договором, товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Сума кредиту (загальний розмір) складає: 6500,00 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту (строк дії договору) 360 днів.

Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні(в). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору.

Додаток №1 до договору (графік платежів) також підписано ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 4598 18 липня 2024 року.

Згідно п. 2.6.1 договору за користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього договору.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_1 .

Такий же номер картки вказаний в анкеті клієнта ОСОБА_1 . Також анкета містить дані щодо його ПІБ, адреси реєстрації та проживання, РНОКПП, паспортні дані, дату народження, електронну адресу, суму і дату отримання кредиту, фінансовий номер телефону.

Крім того, 18 липня 2024 року ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 2757 підписав паспорт споживчого кредиту, в якому викладені аналогічні умови кредитування.

На підтвердження направлення ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_2 , вказаний в анкеті клієнта, одноразового ідентифікатору 4598 для підписання договору ТОВ «Іннова Фінанс» надано скриншот з ІКС товариства.

Позикодавець свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 6500,00 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №19922-1354-124031754, дата операції 18 липня 2024 року о 13:09, сума переказу 6500,00 грн, платник ТОВ «Іннова Фінанс», надавач платіжних послуг платника ТОВ ФК «Контрактовий дім», банк отримувача АТ «Сенс Банк», призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ «Іннова Фінанс», поповнення картки Visa / MasterCard / НПС Простір НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , ІД операції (а.с. 23).

У позовній заяві товариством наведений розрахунок заборгованості ОСОБА_1 станом на 08 січня 2025 року, а саме: 6500,00 грн - за тілом кредиту, 16 965,00 грн - за процентами з розрахунку: 6500,00*1,5%*174 дні, а також 3250,00 грн - неустойка.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.

Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З договору № , укладеного ОСОБА_1 з ТОВ «Іннова Фінанс», вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Факт використання ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора 4598 для підписання договору підтверджується скриншотом з інформаційно-комунікаційної системи позивача, з якого вбачається направлення на номер телефону відповідача НОМЕР_2 , що вказаний в анкеті клієнта, зазначеного унікального одноразового ідентифікатора.

Отже, позивачем доведено факт укладення 18 липня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 договору надання грошових коштів у позику № в електронній формі.

Підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому умови кредитування, взявши на себе відповідні зобов`язання.

Як вбачається із квитанції до платіжної інструкції №19922-1354-124031754 від 18 липня 2024 року, на яку посилався позивач як на підтвердження переказу коштів на рахунок відповідача, 18 липня 2024 року ТОВ ФК «Контрактовий дім», за дорученням ТОВ «Іннова Фінанс», здійснив переказ грошових коштів у розмірі 6500,00 грн на картку № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , ІД операції (а.с. 23).

Зазначені реквізити банківської карти ( НОМЕР_1 ) та номер телефону ( НОМЕР_2 ) вказані в анкеті клієнта ОСОБА_1 та співпадають із банківськими реквізитами картки, вказаними у договорі № від 18 липня 2024 року.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що у матеріалах справи наявні належні та допустимі докази виконання позивачем умов договору про надання коштів у позику.

У зв`язку із чим, висновок суду про недоведеність отримання ОСОБА_1 грошових коштів є помилковим.

Відсутність виписки з рахунку ОСОБА_1 пов`язана з тим, що позивач ТОВ «Іннова Фінанс» не є банківською установою та не відкриває рахунки позичальникам, а лише переказує кошти на вже наявні банківські рахунки, тож не має доступу до даних про рух коштів по рахунку. З огляду на наявність доказів переказу відповідачу кредитних коштів відсутність виписки не свідчить про необґрунтованість позовних вимог.

Доказів повернення ОСОБА_1 вказаних коштів матеріали справи не містять.

Щодо розміру заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, договір між сторонами укладено 18 липня 2024 року строком на 360 днів, до 13 липня 2025 року. При цьому, позивач звернувся до суду з позовом 14 січня 2025 року, тобто достроково.

Відповідно до п. 6.4 договору від 18 липня 2024 року у разі затримання Позичальником сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту (в тому числі і всіх платежів передбачених даним Договором), строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається в Особистий кабінет Позичальника та/або у вигляді електронного листа на електронну адресу Позичальника, зазначену в Договорі (або окремо надану Позичальником Товариству) та/або шляхом СМС-повідомлення на номер телефону Позичальника зазначений в Договорі або в його Особистому кабінеті та/або відправки повідомлення в Месенджер та/або шляхом направлення повідомлення в спосіб передбачений цим пунктом Договору на додаткові контактні дані Позичальника, вказані в цьому Договорі (або окремо повідомлені Позичальником або зазначені ним в Особистому кабінеті). Моментом отримання Позичальником повідомлення є момент отримання Товариством електронного підтвердження про таке направлення.

В даному випадку Позичальник повинен здійснити повне дострокове повернення кредиту та процентів (в тому числі і всіх платежів передбачених даним Договором) протягом 30 календарних днів, з дня отримання від Товариства повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду Позичальник усуне порушення умов цього Договору, така вимога Товариства втрачає чинність. При цьому, в даному випадку вважається, що Позичальник усунув порушення умов Договору, якщо на 31-й день, з дня отримання від Товариства вищезазначеної вимоги (повідомлення), у Позичальника буде відсутня будь-яка прострочена заборгованість за Договором, в тому числі заборгованість, що зумовила направлення Позичальнику повідомлення (вимоги) та/або заборгованість, що виникла після направлення такої вимоги (повідомлення). В іншому разі, вимога залишається дійсною, а Позичальник зобов`язаний не пізніше 30-го дня, з дня одержання вимоги (повідомлення), повернути в повному обсязі кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені Договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору між сторонами підписано графік платежів, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язувався сплачувати щомісячно відсотки за користування кредитом у розмірі по 2925,00 грн з серпня 2024 року по червень 2025 року та у розмірі 9425,00 грн у липні 2025 року, а сплатити тіло кредиту зобов`язаний 13 липня 2025 року в розмірі 6500,00 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позовні вимоги заявлені про повернення всієї суми заборгованості за тілом кредиту (6500,00 грн), строк сплати якого встановлений 13 липня 2025 року, і станом на час звернення до суду (14 січня 2025 року) ще не закінчився. При цьому матеріали справи не містять доказів виконання позивачем вимог п. 6.4. договору та направлення відповідачу вимоги про дострокове повернення кредиту у повному обсязі.

З урахуванням встановлених обставин, без виконання вимог п. 6.4 договору та у відповідності до ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», вимоги позивача про стягнення тіла кредиту у розмірі 6500,00 грн, строк сплати якого станом на час звернення до суду не настав, є передчасними та задоволенню не підлягають, що в наступному не позбавляє позивача права звернутися з іншим позовом з такими вимогами після закінчення строку, на який надано кредит.

Що стосується поточної заборгованості за відсотками за користування грошовими коштами, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Матеріалами справи встановлено, що договір про надання грошових коштів у позику № від 18 липня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 містить узгоджені ними положення щодо встановлення розміру, порядку нарахування процентів за стандартною процентною ставкою 1,5 відсотка на день (п. 2.6.1).

Як зазначено у позовній заяві, ТОВ «Іннова Фінанс» нараховано ОСОБА_1 заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом протягом 174 днів з 18 липня 2024 року по 08 січня 2025 року у розмірі 16 965,00 грн за процентною ставкою 1,5% на день.

Однак, така ставка суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування».

22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Закон набрав чинності 24 грудня 2023 року.

Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення, зокрема, до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування».

Так, ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

При цьому, пунктом 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Національним банком України у листі від 20 лютого 2024 року «Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування» надано роз`яснення щодо застосування Закону № 3498-ІХ, а також п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» з метою недопущення порушення прав споживачів. Так, у пункті 2 вказаного листа щодо максимального розміру денної процентної ставки Національним банком України роз`яснено, що «відповідно до пункту 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про споживче кредитування тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, тобто до 20 серпня 2024 року включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22 квітня 2024 року включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року включно).

Враховуючи, що договір про надання грошових коштів у позику укладено між сторонами 18 липня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», то на спірні правовідносини поширюються вищезазначені обмеження щодо розміру процентної ставки.

Отже, за період з 18 липня 2024 року по 20 серпня 2024 року проценти могли нараховуватись із застосуванням ставки, передбаченої договором - 1,5%, що відповідає максимальному розміру денної процентної ставки, визначеному Законом, що за 33 дні становить 6500,00*1,5%*33 дні = 3217,50 грн.

З 21 серпня 2024 року по 08 січня 2025 року проценти повинні були нараховуватись відповідно до частини 5 статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" за денною ставкою 1%, що за 141 день складає 6500,00*1%*141 день = 9165,00 грн.

Платежів на погашення заборгованості відповідач не здійснював, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Отже, за заявлений позивачем період, а саме з 18 липня 2024 року по 08 січня 2025 року, з ОСОБА_1 до стягнення підлягає 12 382,50 грн (3217,50 + 9165,00) заборгованості за процентами.

Щодо вимог про стягнення неустойки за кожен день прострочення повернення позики у розмірі 3250,00 грн, то колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки у розмірі 3250,00 грн, що нарахована після 24 лютого 2022 року.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що заочне рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Фінанс» заборгованості за процентами за період з 18 липня 2024 року по 08 січня 2025 року за договором надання грошових коштів у позику № від 18 липня 2024 року у розмірі 12 382,50 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн (а.с. 10), з апеляційною скаргою - 3633,60 грн (а.с. 62).

Зважаючи, що позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» задоволено частково, на 46,35%, судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на його користь у зв`язку з розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанцій, становить 2 806,96 грн ((2422,40 + 3633,60) * 46,35%).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Харкова від 03 червня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (, адреса: м. Київ, вул. Болсуновська, 8) заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 18 липня 2024 року по 08 січня 2025 року за договором надання грошових коштів у позику № від 18 липня 2024 року у розмірі 12 382 (дванадцять тисяч триста вісімдесят дві) грн 50 коп. та судовий збір у розмірі 2806 (дві тисячі вісімсот шість) грн 96 коп.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 14 січня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук