Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/914/25
Провадження № 2/499/37/26
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

19 січня 2026 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Іванівка Березівського району Одеської області в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ставніченко Максим Віталійович до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 23.12.2025 року у задоволені клопотання відповідача ОСОБА_2 про передачу справи за підсудністю було відмовлено, прийнято до розгляду заяву представника позивача про зміну предмету позову. Закрито підготовче судове засідання по справі за зміненою позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ставніченко Максим Віталійович до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Справу призначено до судового розгляду по суті на 19.01.2026 року о 11 годині 30 хвилин.

19.01.2026 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про повернення на стадію підготовчого розгляду справи, оскільки під час надання до суду заяви про зміну предмету позову, представником позивача не було надіслано копію даної заяви безпосередньо відповідачу, що позбавило останнього можливості ознайомитися з такою заявою, подати до суду відзив, зустрічну позовну заяву чи інші процесуальні заяви по справі, оскільки подання таких передбачено лише на стадії підготовчого розгляду справи.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача, оскільки копію заяви про зміну предмету позову було направлено на електронну пошту представника відповідача, який є повноважним на надання процесуальних заяв від імені відповідача, окрім того, вказана заява про зміну предмету позову по факту є заявою про зменшення позовних вимог, нові вимоги не заявлялися, при цьому сторона відповідача не скористалася своїм правом на подання відзиву на позов, явка відповідача у судове засідання обов`язковою не визнавалася, на підставі чого підстав для повернення до підготовчого засідання немає.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому суд вбачає за можливе провести засідання у їх відсутність.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи та клопотання, дійшов наступного висновку.

Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.02.2021 у справі №922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Так, судом встановлено, що під час подання до суду заяви про зміну предмету позову представником позивача її копію було надіслано на електронну пошту представника відповідача, що була вказана в його заявах, долучених до матеріалів справи.

При цьому суд, призначаючи справу до судового розгляду виходив з того, що відповідно до ч.7 ст.43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Суд виходить із того, якщо учасник надав суду засіб зв`язку (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві, то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18.

Отже, суд бере до уваги, що заява про зміну предмету позову (зменшення позовних вимог) представником позивача було направлено представнику відповідача на вказану ним електронну пошту, то така заява вважається направленою у відповідності до вимог ч.7 ст.43 ЦПК України.

Жодних заяв на виконання ч.2 ст. 131 ЦПК України щодо зміни електронної поштової адреси від представника відповідача не надходило.

Отже, враховуючи, що заява про зміну предмету позову за своєю суттю є заявою про зменшення позовних вимог, нові позовні вимоги заявлені не були, при цьому сторона відповідача у відповідності до ст.178 ЦПК України не скористалася правом на подання відзиву на позов (в якому були вимоги, заявлені до розгляду під час зміни предмету позову згідно з заявою представника позивача від 19.12.2025 року), зустрічного позову та ін., поважності пропуску строку на подання таких процесуальних документів до суду не заявлено, то суд не знаходить підстав для повернення на стадію підготовчого розгляду справи, тому у задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

Окрім цього, при призначенні справи до судового розгляду, суд виходив з того, що норми ЦПК України не містять вказівки на обов`язок суду визначати відповідачу строк для подання відзиву на заяву про зміну предмету позову, яка за своєю суттю є заявою про зменшення позовних вимог, оскільки є логічним та зрозумілим, що при зменшенні позовних вимог, нові вимоги не висуваються, а отже відсутня потреба у визначенні позиції сторони відповідача щодо цього питання, оскільки така має бути вказана у відзиві на позов.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.43, 58, 64, 197, 263 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ставніченко Максим Віталійович до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяІгор ПОГОРЄЛОВ