Справа № 487/3333/23
Центральний районний суд м. Миколаєва
14 січня 2026 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Шолох Л.М.,
при секретарі Шведюк Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору у зв`язку з розглядом справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -
До Центрального районного суду м. Миколаєва 26.12.2025 року надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №487/3333/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
В обґрунтування заяви позивачем зазначено, що 16.12.2025 року Центральним районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково, однак при його ухвалені судом не вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.
Як зазначає ОСОБА_1 у заяві за подачу позовної заяви про поділ майна подружжя, ним проведена оцінка майна, а саме земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ; будинок за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , автомобіля Форд Edge для сплати судового збору, чого вимагає цивільно-процесуальний кодекс, про що надано звіти про оцінки майна до позовної заяви у розмірі 4800 грн. Крім того, на вимогу експерта, ним сплачена вартість експертизи, сума якої складає 3209,04 грн, про що є квитанція в матеріалах справи. Під час ухвалення рішення, в його мотивувальній частині, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення, зокрема, 484 грн 48 коп., однак цю суму не стягнув у резолютивній частині.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.12.2025 року заява про ухвалення додаткового рішення передана головуючому судді Шолох Л.М.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі без виклику учасників справи.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Керуючись статтею 270 ЦПК України, враховуючи те, що судом не було вирішено питання щодо розподілу витрат позивача на правову допомогу, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі.
Частина перша та друга статті 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приписами статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
З матеріалів справи слідує, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.12.2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору, сплаченого за подачу позову до суду у розмірі 6 441 грн 60 коп.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 під час розгляду справи ОСОБА_1 замовлено проведення оцінки майна, а саме земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ; будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 та автомобіля Форд Edge за що було сплачено 4 800 грн 00 коп., відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №43/7390 від 15.04.2023 року (а.с. 8 т. 1).
Крім цього, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 за клопотанням експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України було здійснено оплату проведення експертизи згідно рахунку у розмірі 3 209 грн 04 коп., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією №2.205334317.1 від 07.07.2025 року, яка перебуває в матеріалах справи (а.с. 243 т. 4).
Однак питання щодо розподілу цих судових витрат, у судовому рішенні вирішено не було.
Також зі змісту рішення суду слідує, що під час вирішення справи по суті, при складанні повного тексту рішення від 16.12.2025 року, судом в описовій частині було вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, сплаченого за подачу позову до суду у сумі 6 926 грн 08 коп. (6441 грн 60 коп. за подачу позову та 484 грн 48 коп. за подачу заяви про забезпечення позову). Однак в резолютивній частині рішення зазначено про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору за подання позову до суду у розмірі 6 441 грн 60 коп. і не зазначено про стягнення суми судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 484 грн 48 коп.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 209 грн 04 коп., 4 800 грн 00 коп. та 484 грн 48 коп. судових витрат.
Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 щодо необхідності перерахунку сплаченого ним під час подачі позову до суду судового збору із застосуванням коефіцієнту 0,8, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви у цій частині. Питання щодо обрахунку суми судового збору, яку слід сплатити за подачу позову та повернення його частини судом вже вирішено в ухвалі суду від 25 лютого 2025 року.
Підсумовуючи викладене, заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 3 209 грн 04 коп., 4 800 грн 00 коп. та 484 грн 48 коп. судових витрат. В іншій частині заяви слід відмовити.
Керуючись статтями 260, 261, 270, 273, 354 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат понесених у зв`язку з розглядом справи №487/3333/23 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 484 грн 48 коп. судового збору, сплаченого за подачу заяви про забезпечення позову.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 3 209 грн 04 коп. з оплати за проведення експертизи.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 4 800 грн 00 коп. на оплату експертної оцінки майна.
В іншій частині заяви відмовити.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 днів з дня його складання.
Інформація про сторони:
Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ;
Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .
Суддя Л.М.Шолох