Провадження 6/127/506/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В., за участю секретаря судового засідання Левченко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зарахування зустрічних вимог за виконавчими листами,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 із заявою про зарахування зустрічних вимог за виконавчими листами.

Заяву обґрунтовано тим, що в одній справі одночасно стягуються кошти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 . Одночасно сторони виступають як стягувачі та боржники. Відповідно до кожного вживаються міри примусу, в тому числі арешт майна та грошових коштів в банку, інші обмеження. За таких обставин заявник вважає доцільним здійснити зарахування зустрічних вимог за виконавчими листами, тому звернулась до суду із цією заявою.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.01.2026 відкрито провадження за заявою та постановлено витребувати матеріали виконавчих проваджень №75691143 та № 77813903.

У судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник заявника просив розгляд цієї заяви здійснювати за їх відсутності.

Дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи №127/11663/16-ц, суд дійшов такого висновку.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2016 року у цивільній справі № 127/11336/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики було задоволено позов повністю, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 18000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день розгляду справи еквівалентно 454723 гривні 92 копійки; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 4520 (чотири тисячі п`ятсот двадцять) гривень 25 копійок.

На підставі вказаного рішення суду 09.09.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист № 127/11336/16-ц, на підставі якого 11.07.2017 відкрито виконавче провадження ВП № 54272612.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2017 у цивільній справі № 127/11336/16-ц скасовано заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22.08.2016 в цивільній справі № 127/11336/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу; справу призначено до судового розгляду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2018 у цивільній справі № 127/11336/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики було частково задоволено позов, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики (розпискою) від 01 червня 2013 року у розмірі 341 752,64 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3118,97 грн. судового збору.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 04 квітня 2018 року у цивільній справі № 127/11336/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики було змінено рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2018 року; доповнено в резолютивній частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2018 року в абзаці другому після слів у розмірі 341752,64 грн. словами: «що за офіційним курсом НБУ станом на 06 лютого 2018 року еквівалентно 12318,76 доларів США»; в іншій частині рішення залишено без змін.

Судове рішення набрало законної сили 04.04.2018. А 24.01.2024 Вінницький міський суд Вінницької області видав виконавчий лист № 127/11336/16-ц зі строком пред`явлення до виконання 3 роки.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2024 року, - заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано виконавчий лист, виданий 09.09.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області у цивільній справі № 127/11336/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 79 644,92 грн. стягнутих коштів. У іншій частині вимог заяви відмовлено.

На підставі вказаних виконавчих листів відкрито виконавчі провадження:

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.08.2024, ВП №75691143 (Другий відділ ДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) прийнято на примусове виконання виконавчий лист № 127/11336/16-ц від 24.01.2024 по стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики (розпискою) від 01 червня 2013 року розмірі 341 752,64 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на 06 лютого 2018 року еквівалентно 12 318,76 доларів США.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 15.04.2025, ВП № 77813903 (Перший відділ ДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) прийнято на примусове виконання виконавчий лист № 127/11336/16-ц від 21.03.2025 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 79 644,92 грн. стягнутих коштів.

Ухвалою Вінницького міського суду від 23 жовтня 2025 року змінено ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2024 року, - в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнутих коштів, зменшивши їх з 79644,92 грн на 68843,84 грн.

Таким чином, в одній справі одночасно стягуються кошти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

Одночасно сторони виступають як стягувачі та боржники. Відповідно до кожного вживаються міри примусу, в тому числі арешт майна та грошових коштів в банку, інші обмеження.

ОСОБА_1 звернулася 22 травня 2025 року до Першого та Другого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з заявами про зарахування зустрічних вимог у ВП №75691143 та ВП № 77813903. Копії заяв направила ОСОБА_2 . Однак, відповіді не отримала, зарахування зустрічних вимог не здійснено.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року в справі №662/397/15-ц (провадження № 14-20цс21) зроблено висновок про те, що суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. На суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами (частина перша, друга та третя статті 202 ЦК України).

Правочин є найбільш розповсюдженим юридичним фактом, за допомогою якого набуваються, змінюються, або припиняються права та обов`язки в учасників цивільних правовідносин.

До односторонніх правочинів, зокрема, відноситься: видача довіреності, відмова від права власності, складання заповіту, публічна обіцянка винагороди, прийняття спадщини, згода іншого співласника на розпорядження спільним майном; заява про здійснення зарахування. При вчиненні одностороннього правочину воля виражається (виходить) від однієї сторони. Між цим така сторона може бути представлена декількома особами, прикладом чого може виступати видання довіреності двома та більше особами, спільний заповіт подружжя та ін.

Аналіз розуміння як правочину, так і одностороннього правочину свідчить, що односторонні правочини: є вольовими діями суб`єкта; вчиняються суб`єктами для здійснення своїх цивільних прав і виконання обов`язків; спрямовані на настання правових наслідків (набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Згідно зі статтею 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до статті 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що потрібно розмежовувати зарахування та заяву про зарахування. Адже, сама по собі наявність зустрічних однорідних вимог не призводить до їх зарахування, і, відповідно не припиняє зобов`язання. Необхідним і достатнім є наявність заяви про зарахування зустрічних вимог хоча б однієї із сторін.

Заява однієї із сторін про зарахування зустрічних вимог для досягнення бажаного правового ефекту не потребує відповіді з боку адресата, а потребує лише сприйняття заяви останнім. Наслідком подання заяви про зарахування зустрічних вимог, за наявності передбачених умов для зарахування, є остаточне і безповоротне припинення відповідних зобов`язань повністю або частково.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог можливе на будь-якій стадії розвитку відносин сторін, у тому числі й на стадії виконання судового рішення.

Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному з яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого (меншого) зобов`язання.

Суд звертає увагу, що важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог є безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань.

Керуючись 15, 16, 202, 601, 602 ЦК України, 222, 258-261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про зарахування зустрічних вимог за виконавчими листами - задовольнити.

У виконавчих провадженнях №75691143 (Другий відділ державної виконавчої служби у м. Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України) та виконавчому провадженні №77813903 (Перший відділ державної виконавчої служби у м. Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України) допустити зарахування зустрічних вимог за виконавчими листами:

№127/11336/16-ц від 24.01.2024 року по стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики (розпискою) від 01 червня 2013 року розмірі 341752,64 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на 06 лютого 2018 року еквівалентно 12318,76 доларів США;

№127/11336/16-ц від 21.03.2025 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 79644,92 грн. стягнутих коштів (68843, 84 грн згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2025 року).

Зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у м. Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та Другий відділ державної виконавчої служби у м. Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України :

у виконавчому провадженні №75691143 (Другий відділ державної виконавчої служби у м. Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України) зменшити заборгованість ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на суму заборгованості ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , яка існує у виконавчому провадженні №77813903 (Перший відділ державної виконавчої служби у м. Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України);

закінчити виконавче провадження ВП № 77813903 (Перший відділ державної виконавчої служби у м. Вінниці Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України).

Копію ухвали надіслати сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. В. Горбатюк