Провадження № 2/646/892/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про направлення за підсудністю

14 січня 2026 року м.Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Чорна Б.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Нижник Інни Анатоліївни, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А :

На підставі ухвали Київського районного суду від 18.12.2025 року до Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Нижник Інни Анатоліївни, в якому просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, що зареєстрований 26.09.2012 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 564.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2026 розгляд визначено на суддю Чорну Б.М.

Розглядаючи питання про відкриття провадження у справі, слід прийти до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, що встановлено ст. 5 ЦПК України.

За загальним правилом, визначеним ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до позовної заяви зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 зазначено: АДРЕСА_1 , що відноситься до Київського району міста Харкова.

У відповідності до ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до Відповіді № 2227991, №2228000 від 12.01.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру відповідача за вказаними параментрами не знайдено.

Згідно відповіді ГУ ДМС в Харківській області від 13.01.2026 року ОСОБА_2 станом на 13.01.2026 року на території Харківської області не значиться.

Відповідно до відповіді №2238080 від 14.01.2026 щодо отримання інформації про внутрішньо-переміщених осіб з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, суд зазначає, що Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, відступаючи від попередніх позицій у постанові від 24 червня 2024 року по справі №554/7669/21 зазначила, що цивільним процесуальним кодексом передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. Використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Проте Київським районним судом міста Харкова не враховано, що в матерілах справи немає доказів що дитина проживає разом з позивачкою. Крім того, ст. 28 ЦПК України право обирати підсудність за вказаною категорією справ надано саме позивачу, який у даном випадку звернувся до Київського районного суду міста Харкова, як до суду за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Відповідно до ч.9. ст.28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до відповіді №2238098 від 14.01.2026 відповідач не отримує доходи, у зв`язку з чим за період 1 кварталу 2025 року по 4 квартал 2026 року не нараховано сум доходу, що свідчить про відсутність його місця працевлаштування.

Останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача є самеАДРЕСА_1 , про що свідчить долучена позивачем копія паспорту з відміткою про зняття з реєстрації місця проживання від 13.11.2015 .

У зв`язку з тим, що Київським районним судом міста Харкова помилкового було направлено вищевказану справу на адресу Основ`янського районного суду міста Харкова, слід передати справу за підсудністю до Київського районного суду міста Харкова.

Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України, передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013р., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Пунктом 9 ст.187 ЦПК України визначено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, на підставі частини 9 цієї ж статті, суд надсилає справу за підсудністю в порядку встановленому статтею 31 ЦПК України.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст.378 ЦПК України).

Ураховуючи недопустимість порушення правил підсудності, з метою розгляду справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена, суд приходить до висновку про необхідність направити матеріали справи до Київського районного суду міста Харкова, за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Керуючись ст.ст. 27-28, 31, 187, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Нижник Інни Анатоліївни, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передати для розгляду за підсудністю до Київського районного суду міста Харкова.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Б.М.Чорна