Справа № 523/3138/16-ц
Провадження №2/523/2102/26
У Х В А Л А

"13" січня 2026 р. м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Березніченко В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одеса, в порядку загального позовного провадження заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі судді Малиновському О.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором про надання юридичних послуг,

та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ

Під час розгляду справи по суті спору позивач за первісним позовом ОСОБА_1 заявив відвід головуючому судді Малиновському О.М.

На думку заявника суддя Малиновський О.М. замість захисту прав кредитора штучно перетворив розгляд справи на справу по захисту прав боржника. Так, під час розгляду справи головуючий не відреагував на вислови представника відповідача ОСОБА_3 про розгляд справи більше 10 років та безкінечні заявлені позивачем відводи складу суду, що не відповідає дійсності. Спроби позивача здійснити спростування таких заяв були зупинені суддею, що на думку позивача свідчить про прихильне ставлення головуючого до представника та його висловів. При дослідженні доказів головуючий відмовив позивачу у завірені письмових доказів. Суддя постійно перебивав та не давав безперешкодно висловлювати позивачу свою думку, відмовив позивачу в оголошенні перерви внаслідок його поганого самопочуття, що позивачем оцінено, як свавілля з боку головуючого. Перед початком дослідження письмових доказів головуючим не було задоволено клопотання позивача про оголошення перерви, яке було пов`язане з відсутність у нього ноутбуку на якому знаходяться фото письмових доказів по справі. Головуючим по справі не досліджувалися всі наявні у справі докази. На думку позивача, під час дослідження доказів по справі головуючий суддя фактично ініціював питання застосування строку позовної давності. Вважає, що змагальний процес фактично відбувається між суддею та ним. Під час розгляду справи представник відповідача ОСОБА_3 не задав жодного питання позивачу, а на поставлені судом питання відсилав на розсуд суду, що на думку позивача, дає підстави вважати, що між представником відповідача та головуючим у справі відбуваються позапроцесуальні контакти, внаслідок яких розгляд справи відбувається за спланованим та погодженим планом. Позивач розглядає ставлення головуючого до нього, як поверхневе та неповажне. Під час розгляду справи позивачу стало зрозуміло, що головуючому невідомо про існування реєстраційних номерів рішення судів в ЄДРСР.

Таким чином, посилаючись на вказані обставини позивач висловлює обґрунтований сумнів у неупередженості та об`єктивності головуючого судді Малиновського О.М., що є підставою для його відводу.

Представник відповідача - адвокат Лєвіт В.С. вважав, що мотиви заявленого відводу є безпідставні, надумані, а заявлений відвід не підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши позивача та представника відповідача дійшов наступного висновку.

Згідно частиною третьою статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З огляду на те, що відвід заявлений ОСОБА_1 під час розгляду справи по суті, такий розглядається судом в провадженні якого перебуває справа, без визначення суду, у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

За приписами частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Декларацією щодо принципів незалежності судової влади, прийнятої Конференцією голів Верховних судів країн Центральної та Східної Європи (о. Бріюні, Хорватія, 17.10.2015 року), закріплено принципи, які встановлюють стандарти незалежності судової влади як однієї з трьох гілок державної влади у прийнятті рішень.

Крім того, згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України»), важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Оцінюючи доводи висловлені ОСОБА_1 у заяві про відвід головуючому - судді Малиновському О.М., суд доходить висновку, що такі не заслуговують на увагу з огляду на те, що такі є надумані, в деяких випадках перекручені та трактуються позивачем на власний розсуд, не мають під собою жодного підґрунтя, яке б викликало сумнів в неупередженості або об`єктивності головуючого під час розгляду справи по суті спору.

Мотиви наведені ОСОБА_1 у заяві про відвід, як то відмова в оголошенні перерви, відмова у посвідченні письмових доказів судом під час їх дослідження стосуються прийнятих судом процесуальних рішень, порядок та підстави оскарження яких встановлені нормами ЦПК та не можуть розцінюватися, як підстава для відмову судді.

Водночас, покликання позивача на порушення норм процесуального права може бути предметом судового дослідження при апеляційному перегляді судових рішень, у випадку їх оскарження у визначеному законом порядку.

Вислови головуючого по справі під час розгляду справи стосувалися виключно розгляду справи, не носили будь-якого особистого та/або образливого характеру до будь-якої із сторін по справі, у тому числі й прихильності до однієї із сторін.

Аргументи наведені ОСОБА_1 про нібито постійно перебивання та не надання позивачу безперешкодно висловлювати свою позицію з боку головуючого по справі є хибними та спростовуються журналом судового засідання.

Посилання позивача на позапроцесуальне спілкування головуючого та представника відповідача у даній справі ґрунтується виключно на його припущеннях, без належних та допустимих доказів, а отже є безпідставним та недоведеним. Те, що представник відповідача не задає питання позивачу, а на поставлені судом питання відсилає на розсуд суду, жодним чином не підтверджує наявність упередженості та/або об`єктивності головуючого судді при розгляді даної справи, тим більш на наявність між головуючим та представником відповідача позапроцесуальних відносини.

Підсумовуючи, суд вважає, що викладені у заяві про відвід підстави не свідчать про необ`єктивність, упередженість або певну зацікавленість судді у наслідках розгляду цієї справи.

Будь-яких інших обставини, які б могли стати підставою для відводу (самовідводу) головуючому по справі судом не встановлено.

Таким чином, внесений відвід є безпідставним, недоведеним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.36,38,40 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі судді Малиновському О.М. залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повну ухвалу суду складено та підписано 14.01.2026р.

Суддя