Справа № 401/3571/25
Провадження № 2/401/406/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Волошиної Н.Л., за участю секретаря судового засідання Яцини А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодськ Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває дана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, відповідно до якого позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму позики у розмірі 6 000,00 доларів США за договором від 07 лютого 2025 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №235/5555/16-ц (провадження № 61-28858св18).

Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування ст.ст. 1046,1047 ЦК України, суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Проте позивачем до матеріалів позовної заяви не додано оригіналу договору позики, що суперечить вимогам ст. 95 ЦПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність витребування у позивача оригіналу договору позики.

Керуючись ст. ст. 81, 95, 259-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Витребувати від позивача ОСОБА_1 оригінал договору позики від 07 лютого 2025 року, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області.

Витребувані докази подати суду у строк, що не перевищує 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Попередити позивача ОСОБА_1 , що в силу дії ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання витребуваних доказів позивачем, позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.Л. Волошина