УХВАЛА

14 січня 2026 року

м. Київ

справа № 201/2129/24

провадження № 61-14834ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,

розглянув клопотання Київської міської прокуратури про зупинення виконання рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 11 липня 2025 року до закінчення касаційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у загальному розмірі 937 625,20 грн.

Рішенням Соборного районного суду м. Дніпра від 11 липня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 737 625,20 грн майнової шкоди та 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року апеляційні скарги Державної казначейської служби України, Київської міської прокуратури залишено без задоволення. Рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 11 липня 2025 року залишено без змін.

25 листопада 2025 року Київська міська прокуратура звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 11 липня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного судувід 28 жовтня 2025 року (повний текст якої складено 31 жовтня 2025 року), ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Київської міської прокуратури на рішенняСоборного районного суду м. Дніпра від 11 липня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від28 жовтня 2025 року, витребувано із Соборного районного суду м. Дніпрацивільну справу № 201/2129/24. Відмовлено у задоволенні клопотання Київської міської прокуратури про зупинення виконання рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 11 липня 2025 року до закінчення касаційного провадження.

До Верховного Суду надійшлоповторне клопотання Київської міської прокуратури про зупинення виконання рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 11 липня 2025 року до закінчення касаційного провадженняу цій справі.

Клопотання аргументовано тим, що до Київської міської прокуратури надійшов лист з Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві щодо надходження заяви ОСОБА_1 від 09 грудня 2025 року про виконання виконавчого листа Соборного районного суду м. Дніпра від 02 грудня 2025 року у справі № 201/2129/24 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 737 625,20 грн майнової шкоди, 20 000 грн моральної шкоди та 52 624,71 грн судових витрат. Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, визначено, що Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Державна казначейська служба України також здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду (підпункт 3 пункту 4 Положення). Відповідно до пункту 8 частини першої статті 7 Бюджетного кодексу України одним із принципів, на якому ґрунтується бюджетна система України, є цільове використання бюджетних коштів. Разом з тим, стягнення коштів з Державного бюджету України до винесення остаточного рішення у справі може завдати шкоди інтересам держави та призвести до передчасного списання значної суми бюджетних коштів. Вважає, що у зв`язку з наведеним, є необхідність зупинити виконання оскаржуваного судового рішення.

Частиною першою статті 436 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

При вирішенні клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії Верховний Суд керується статтею 11 ЦПК України, відповідно до якої, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, особливості предмета спору та забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повороту виконання судового рішення внаслідок можливого його скасування, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їхні права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії повинно бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання або дії судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його доводів та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконаного за судовим рішенням у разі, якщо воно буде скасовано.

Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Перевіривши доводи клопотання Київської міської прокуратури про зупинення виконання оскаржуваного рішення до закінчення касаційного провадження, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки доводи не свідчать

про необхідність зупинення виконання рішення Соборного районного суду

м. Дніпра від 11 липня 2025 року. Прокуратурою не надано відомостей про сплив тримісячного строку з дня надходження до органів Державної казначейської служби України документів на виконання рішення суду у цій справі. Здійснення процедури виконання рішення суду, яке набрало законної сили, не є безумовною підставою для зупинення його виконання до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Керуючись статтями 260, 394, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Київської міської прокуратури про зупинення виконання рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 11 липня 2025 року до закінчення касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник