КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/6055/25 Головуючий у 1 інстанції: Бебешко М.М.
Провадження № 22-ц/824/4975/2026 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Годні Антона Алнуровича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2025 року, ухвалене в м. Біла Церква в складі судді Бебешко М.М., в справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,-

в с т а н о в и в:

В квітні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Зазначав, що він є сином відповідача. На підставі рішення Рокитнянського районного суду Київської області було видано виконавчий лист №2-349/2008 від 04 серпня 2008 року, за яким було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на його утримання в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, але не менше30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 липня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. 27 березня 2019 року Рокитнянським районним судом Київської області у справі № 375/2401/18 ОСОБА_1 був позбавлений батьківських прав відносно нього. На даний час йому виповнилося 18 років і він навчається на першому курсі денної форми навчання в Київському національному університеті імені Шевченка. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 213000,00 грн. Матеріальну допомогу йому надає виключно мати. Відповідач ОСОБА_1 жодної допомоги не надає, хоча є працездатною особою та має можливість сплачувати аліменти. ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання, як такого, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати подання позову та до досягнення ним 23 річного віку.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання, як такого, що продовжує навчання у Київському національному університеті іменні Тараса Шевченка, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 28 квітня 2025 року та до досягненням ОСОБА_2 23 річного віку, за умови що останній буде продовжувати навчання.

Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу про стягнення аліментів за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 2000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне встановлення обставини, що мають значення для справи. Суд першої інстанції не врахував того, що відповідач ОСОБА_1 позбавлений батьківських прав відносно позивача і тому з досягненням ОСОБА_2 повноліття та продовженням ним навчання, у відповідача ОСОБА_1 не виникає обов`язок утримувати його до досягнення ним двадцяти трьох років або до закінчення навчання. Суд першої інстанції необґрунтовано відхилив доводи ОСОБА_1 щодо відсутності у нього реальної можливості сплачувати аліменти. Звертає увагу на те, що відповідач ОСОБА_1 ніколи не працював та має проблеми з психічним здоров`ям, що не надає йому можливості заробляти кошти, які б надали можливість утримувати себе та повнолітнього сина.

Представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином відповідача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане виконавчим комітетом Житньогірської сільської ради Рокитнянського району Київської області 12 березня 2007 року (а.с. 11). Матір`ю ОСОБА_2 є ОСОБА_3 .

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 22 липня 2008 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 9 липня 2008 року і до повноліття дитини.

На підставі вказаного рішення 04 серпня 2008 року Рокитнянським районним судом Київської області було видано виконавчий лист №2-349/2008, який пред`явлений до примусового виконання до органу державної виконавчої служби Рокитнянського управляння юстиції (а.с. 12).

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 27 березня 2019 року позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13-15).

Відповідно до договору №2309ІТ про навчання у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка від 13 серпня 2024 року, договору №2309/1ІТ про надання платної освітньої послуги (навчання) для підготовки фахівців Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 13 вересня 2024 року, довідки Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 11 лютого 2025 року №77 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на денній формі навчання в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, за спеціальністю121 «Інженерія програмного забезпечення» за кошти фізичних та/або юридичних осіб. Загальна вартість оплати навчання становить 213 000,00 грн. (а.с. 17-21).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 та стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання, як такого, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 28 квітня 2025 року та до досягненням ОСОБА_2 23 річного віку, за умови що останній буде продовжувати навчання.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Частиною 3 ст. 199 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до змісту вказаної норми для стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина необхідно сукупність наступних умов: а) щобїм виповнилося 18 років; б) щоб вони продовжували навчання; в) їм було менше 23 років; г) вони потребували матеріальної допомоги; д) батько, мати відповідно до свого матеріального, сімейного стану та стану здоров`я були спроможні надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

За ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, після набуття повноліття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , родовжив навчання у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, на денній формі навчання за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення» на оплатній основі. Згідно пояснень позивача, кошти за навчання сплачує його мати. Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 не отримує доходу та не був усиновлений іншою особою. Відповідач ОСОБА_1 не довів, що він є непрацездатним та не може працевлаштуватися в силу віку чи стану здоров`я.

Суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_1 звільнений від обов`язку сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_2 , в силу того, що він позбавлений батьківських прав відносно позивача. Такі посилання апелянта не ґрунтуються на положеннях ст. 199 СК України, яка не пов`язує стягнення аліментів на повнолітню дочку або сина з фактом позбавлення батьківських прав.

Колегія суддів також вважає безпідставними доводи представника ОСОБА_1 щодо відсутності у нього можливості сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_2 у зв`язку з наявністю у нього проблем з психічним здоров`ям.

Відповідач ОСОБА_1 не надав суду докази того, що він є недієздатним, непрацездатним або ж не може влаштуватися на роботу через наявність у нього проблем зі здоров`ям. Той факт, що ОСОБА_1 не працює офіційно та не має доходів не звільняє його від обов`язку сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Годні Антона Алнуровича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.