УХВАЛА

15 січня 2026 року

м. Київ

справа № 643/11452/24

провадження № 61-10478 ск 25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пророка В. В., розглянувши заяву про самовідвід від участі у розгляді клопотання від імені ОСОБА_1 про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного суду від 23 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

1. У серпні 2025 року через підсистему «Електронний Суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 23 липня 2025 року, в якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

2. Верховний Суд ухвалою від 08 вересня 2025 року відмовив у відкритті касаційного провадження у справі.

3. У жовтні 2025 року до Верховного Суду засобами електронної пошти надійшла заява від імені ОСОБА_1 , про повернення судового збору в розмірі 2 422,40 грн, сплаченого за подання касаційної скарги.

4. Автоматизованою системою діловодства суду (протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20 жовтня 2025 року) вищевказану заяву про повернення судового збору передано судді-доповідачу Пророку В. В.

5. Вивчивши подану заяву, суд дійшов висновку про неможливість її прийняття до розгляду, з огляду на таке.

6. Відповідно до частин першої, четвертої, шостої, восьмої статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система. Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

7. Разом із цим реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі (частина восьма статті 14 ЦПК України).

8. Також, частинами п`ятою та шостою статті 43 ЦПК України визначено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

9. У частині восьмій статті 43 ЦПК України зазначено, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

10. Частиною дев`ятою статті 43 ЦПК України визначено, що якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі.

11. Пунктами 15, 44 частини першої статті 1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний підпис - це електронні дані, що додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис.

12. Частиною першою, третьою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа, може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

13. Згідно з пунктом 16 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженим рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення) процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом, цим положенням, а також випадків, коли суд до якого подаються документи та докази не інтегровано до Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

14. Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (пункт 26 вказаного Положення).

15. Альтернативою звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через підсистему «Електронний кабінет».

16. Надсилання процесуальних документів до Верховного Суду в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеного за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного цифрового підпису.

17. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 липня 2021 року у справі № 9901/75/21, від 01 липня 2021 року у справі № 9901/76/21, від 03 червня 2021 року у справі № 9901/82/21, від 10 лютого 2021 року у справі № 9901/335/20, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 01 грудня 2021 року у справі № 362/6591/20 (провадження № 61?6313 св 21), постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року у справі № 340/3169/22, від 22 серпня 2019 року у справі № 520/20958/18, від 06 серпня 2019 року у справі № 2340/4648/18, від 13 вересня 2023 року у справі № 204/2321/22.

18. Згідно з частиною другою статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

19. Так, клопотання про повернення судового збору від імені ОСОБА_1 надіслане 01 жовтня 2025 року до Верховного Суду на електронну пошту суду без використання офіційної електронної адреси відправника, клопотання не містить відомостей про підписання електронним цифровим підписом із застосуванням посиленого сертифіката відкритого ключа та доказів перевірки електронного цифрового підпису, із використанням підсистеми «Електронний суд», що позбавляє суд можливості встановити дотримання заявником вимог щодо обов`язкового підписання документа особою, яка її подає.

20. Згідно з пунктом 130 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Положення, до початку функціонування підсистеми автоматизованого розподілу справ у складі ЄСІТС: визначення судді, судді-доповідача та присяжних для розгляду справи здійснюється відповідно до вимог розділу IV цього Положення засобами автоматизованої системи документообігу суду.

21. Відповідно до підпункту 15.4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється:

- до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше ніж три місяці з дня набрання ним чинності - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу;

- після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, визначеними цією редакцією Кодексу.

22. Відповідно до частини першої статті 33 ЦПК Українивизначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

23. Особливості розподілу судових справ встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина сімнадцята статті 33 ЦПК України).

24. Порядок функціонування автоматизованої системи документообігу в судах (далі - АСДС), яка забезпечує, зокрема, реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції, в тому числі судових справ, етапів їх руху, визначається Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим рішенням Ради суддів України від 11 листопада 2024 року № 39 (далі - Положення про АСДС).

25. Підпунктом 2.3.39.8. пункту 2.3. Положення про АСДС передбачено, що розподіл судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді заяви або клопотання, що надійшли для вирішення питання про прийняття додаткового судового рішення, виправлення описок та помилок, роз`яснення судового рішення, повернення судового збору.

26. Виходячи із зазначеного, заява (клопотання) про повернення судового збору передається раніше визначеному у судовій справі судді.

27. Водночас, клопотання від імені ОСОБА_1 надійшло до суду у спосіб, не передбачений чинним законодавством, а відтак не підлягало передачі раніше визначеному складу суду для вирішення питання про повернення судового збору, а мало бути повернуте заявнику під час опрацювання вхідної кореспонденції відповідним відділом.

28. Відповідно до пунктів 4 та 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

29. Також частиною першою статті 39 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

30. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

31. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своєму рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

32. ЄСПЛ у своєму рішенні від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine), заява № 21722/11, зазначив: «фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на склад колегії у кожній справі.

33. Таким чином, ЄСПЛ вважає, що дотримання прав особи, визначених частиною першою статті 6 Конвенції щодо розгляду її справи встановленим законом судом, буде забезпечено лише тоді, коли її справу буде розглядати суд, який створений як орган та за персональним складом призначений у відповідності до вимог діючого законодавства.

34. Отже, ухвалення будь-якого рішення, навіть такого, що ґрунтується на правильному застосуванні норм права, не може вважатися законним, якщо воно ухвалене неповноважним складом суду.

35. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до Закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

36. Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

37. Відповідно до частин першої та другої статті 126 Конституції України незалежність судді гарантуються Конституцією України і законами України, вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.

38. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

39. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон про судоустрій) суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону.

40. Згідно із частиною четвертою статті 17 Закону про судоустрій єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема: єдиним статусом суддів (пункт 2); обов`язковістю для всіх судів правил судочинства, визначених законом (пункт 3) та єдністю судової практики (пункт 4).

41. Пункт 1 частини другої статті 38 Закону про судоустрій передбачає, що суддя Верховного Суду здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом.

42. Не погоджуючись із порядком передачі клопотання від імені ОСОБА_1 , оскільки заявником було порушено порядок звернення до суду із документами в електронній формі, мною, як суддею-доповідачем, повернуто відповідне клопотання службовою запискою від 18 грудня 2025 року як таке, що не підлягає розгляду у порядку, визначеному ЦПК України.

43. Однак, службовою запискою заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду Грицик О. Ф. щодо передачі документа процесуального змісту від 18 грудня 2025 року, клопотання від імені ОСОБА_1 про повернення судового збору повернуто судді Пророку В. В.

44. Враховуючи викладене, оскільки ЦПК України прямо передбачає спосіб звернення до суду із документами в електронній формі, а отже і відсутність підстав для реєстрації та передачі відповідного клопотання раніше визначеному складу суду, а також те, що суддя-?доповідач Пророк В. В. вважає, що було порушено порядок автоматизованого розподілу клопотання, виходячи із вищевказаного, з метою недопущення виникнення обставин, які могли б викликати в учасників справи та сторонніх спостерігачів сумніви щодо неупередженості судді, забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Верховного Суду, заява судді Пророка В. В. про самовідвід від участі у розгляді клопотання від імені ОСОБА_1 про повернення судового збору підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 260, 415 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Пророка Віктора Васильовича про самовідвід задовольнити.

2. Відвести суддю Верховного Суду Пророка Віктора Васильовича від розгляду самовідвід від участі у розгляді клопотання від імені ОСОБА_1 про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного суду від 23 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

3. Матеріали клопотання від мені ОСОБА_1 у зазначеній справі повернути в секретаріат Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк