Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 728/2611/25
Провадження № 2/391/53/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.01.2026р.селище Компаніївка
Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді - Козюменської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ТОВ «Свеа Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1682741 від 08.08.2024 року у розмірі 25 587,79 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.08.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір №1682741 про надання споживчого кредиту, та згідно якого ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 4900 грн., строком на 360 днів.
Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатор.
24.02.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено Договір Факторингу № 01.02-04/25 відповідно до умов якого до ТОВ «Свеа Фінанс» перейшло право вимоги за договором №1682741 від 08.08.2024, який укладено між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 .
Крім того, позивач звертав увагу, що відповідач до дати укладення згаданого вище кредитного договору, 3 рази оформлював кредитні відносини з ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність Відповідача з процедурою оформлення та виконання Кредитного договору.
Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07.10.2025 р. дану справу передано на розгляд Компаніївського районного суду Кіровоградської області за підсудністю.
Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04.11.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб (а.с.71), ухвалу надіслано відповідачу ОСОБА_1 , однак конверт повернувся без вручення з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою», відзив на позов, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, ні будь-якого іншого клопотання до суду подано не було.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач відзиву на позовну заяву не подав, представник позивача у позовній заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
08.08.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір №1682741 про надання споживчого кредиту, в електронному вигляді, який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, згідно якого на умовах, встановлених договором, Товариство надає Споживачу кошти у кредит в національній валюті України гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором.
Відповідно до умов Договору та паспорту споживчого кредиту:
Додатком №1 до договору є графік платежів, в якому зазначено розміри платежів та дати платежів погашення кредиту, додатком №2 є інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг (а.с.10-11).
До договору наявний паспорт споживчого кредиту продукту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який також містить інформацію щодо основних умов надання кредиту (а.с.12-13).
На підтвердження перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 в сумі 4900,00 грн. надано: довідку ТОВ «Пейтек», згідно якої між Товариством та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було укладено Договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №01042024-2 від 2024-04-01. Відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»: 08.08.2024 15:51:09 на суму 4900.00 грн. Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 (а.с.27).
24.02.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено Договір Факторингу № 01.02-04/25 відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступає (передає) ТОВ «Свеа Фінанс» права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» набуває права вимоги від ТОВ «Селфі Кредит» та сплачує ТОВ «Селфі Кредит» за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.
З детального розрахунку заборгованості за Договором №1682741 від 08.08.2024 станом на 24.02.2025 встановлено, що Відповідач здійснював часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1682741 від 08.08.2024 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором (останній платіж було здійснено 06.09.2024 13:20:40 у сумі 2205,01 грн.).
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.3 статті 11 цього Закону Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
За правилами ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно із статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У частинах 1 та 2 статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини 1 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина 1 статті 642 ЦК України).
Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
З наданих суду доказів вбачається щодо укладення договору про надання споживчого кредиту №1682741 від 08.08.2024 р. згідно якого первісний кредитор та відповідач погодили суму кредиту, строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх сплати, а також інші істотні умови.
Підписавши договір про надання споживчого кредиту №1682741 від 08.08.2024 р. позичальник погодився з усіма його умовами, зокрема, й щодо сплати процентів, розмір яких визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. Відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із товариством, якщо вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливим. Натомість Відповідач погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень, а також частково виконував умови договору, сплачуючи заборгованість. Договір про надання споживчого кредиту №1682741 від 08.08.2024 р. або його окремі положення недійсними не визнано, отже умови договору, в тому числі й щодо сплати відсотків, є обов`язковими для виконання позичальником.
З матеріалів справи, вбачається, що первісним кредитором було виконано покладені на нього зобов`язання щодо надання кредитних коштів за договором про надання споживчого кредиту №1682741 від 08.08.2024 р. в сумі 4900,00 грн.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення за кредитним договором №1682741 від 08.08.2024 8119,3 грн. суми заборгованості за пенею/неустойкою, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Приймаючи до уваги те, що сума заборгованості пені (штрафу) за кредитним договором №1682741 від 08.08.2024 в розмірі 8119,3 грн. нараховані відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача за кредитним договором №1682741 від 08.08.2024 пені/неустойки в розмірі 8119,3 грн. до задоволення не підлягають.
Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач порушує взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, враховуючи, що відповідач частково сплачував кошти в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1682741, тобто вчинив конклюдентні дії, що свідчать, на думку суду, про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та, враховуючи не виконання Відповідачем умов зазначеного договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню на суму 17 468,49 грн., й саме стягнення цієї суми суд вважає обгрунтованим
Керуючись ст.ст.2,3,10,12,13,18,76-81,263-265,279,280-282, 289,354-355 ЦПК України, ст.ст.526,527,530,610,629,1048-1050,1054 ЦК України, суд,-
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за Договором №1682741 від 08.08.2024 року у розмірі 17 468,49 грн.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» суму сплаченого судового збору в розмірі 1653,74 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.
Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідач: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Суддя В.В. Козюменська