СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Провадження №6/547/1/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року с-ще Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Самойленко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Вареник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі судових засідань Семенівського районного суду Полтавської області № 1 заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду від 16.12.2025 у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувала вищевказана справа.

21.12.2025 заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду від 16.12.2025 у цивільній справі за позовом ТОВ "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням від 16.12.2025 позовні вимоги ТОВ "Споживчий центр" про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено частково: стягнуто із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №11.01.2025-100000790 від 11.01.2025 у розмірі 25500,00 грн та судовий збір у розмірі 2025,28 грн.

В обґрунтування заяви вказала, що на даний час вона офіційно працевлаштована та отримує заробітну плату в розмірі мінімальної. Одноразове виконання рішення суду у повному обсязі є для неї неможливе та призведе до істотного погіршення її матеріального становища. Водночас зазначила, що не ухиляється від виконання рішення суду та має намір виконувати його добровільно шляхом регулярних щомісячних платежів. Виконавче провадження на даний час не відкрито. Тому просила розстрочити виконання рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 16.12.2025 строком на 24 місяці та встановити щомісячний платіж у розмірі 1060,00 грн до повного погашення суми боргу.

Ухвалою Семенівського району суду Полтавської області від 24.12.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 13.01.2026.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, повідомлена належним чином.

Представник позивача ТОВ «Споживчий Центр» не з`явився, повідомлений належним чином.

Суд, вважає можливим розглядати заяву у відсутність сторін. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про розстрочку виконання рішення суду.

У порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

В провадженні суду перебувала цивільна справа № 554/12440/25 за позовом ТОВ «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 16.12.2025 у цивільній справі № 554/12440/25 за позовом ТОВ "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги ТОВ "Споживчий центр" були задоволено частково: стягнуто із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №11.01.2025-100000790 від 11.01.2025 у розмірі 25500,00 грн та судовий збір у розмірі 2025,28 грн.

Рішення суду не набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 5 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Тобто суд може розстрочити виконання судового рішення максимально лише на 12 місяців з дня винесення такої ухвали.

Розстрочка - це спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 працює, отримує мінімальну заробітну плату, що підтверджується відомостями з з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (а.с. 100-101).

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Законодавством встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

У постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі №796/43/2018 зазначено, що, вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини справи. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Задоволення заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визнає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як на підставу розстрочки виконання рішення суду заявниця посилається на скрутний матеріальний стан та отримання щомісячного доходу у розмірі мінімальної заробітної плати: загалом за 2025 рік 71593,64 грн, за 2024 93300,00 грн, за 2023 81947,33 грн (а.с. 100-101).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працездатна особа, доказів, які б свідчили про наявність у тяжкого захворювання, інвалідності чи іншої надзвичайної ситуації, які б підтвердили особливий характер обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду, суду не надано; отримання мінімальної заробітної плати за місцем роботи не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Оцінивши надані заявницею докази, суд дійшов висновку про відсутність існування правових підстав для відстрочення виконання рішення суду.

За правилом ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що є підставою для відмови в задоволенні заяви.

Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить висновку про недоведеність заявником обґрунтованих підстав для розстрочення виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 353, 435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду у цивільній справі № 544/12440/25 за позовом ТОВ «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавська апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 13.01.2026.

Суддя Л.М.Самойленко