Справа № 485/2092/25
Провадження № 2/485/37/26
УХВАЛА

іменем України

14 січня 2026 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Соловйова О.В.,

секретар судового засідання Гусарова І.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Коробочкіної Л.Л. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Снігурівка питання прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну прізвища дитини та зобов"язання вчинити дії,

встановив:

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати відповідача батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 12 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження.

13 січня 2026 року представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Коробочкіною Л.Л. сформовано в системі «Електронний суд» зустрічний позов відповідача ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну прізвища дитини та зобов"язання вчинити дії, в якому просить продовжити строк на подання зустрічного позову і прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом. Просить врахувати, що сторони погодили проведення молекулярної ДНК експертизи, яка була визначальною для обґрунтування позовних вимог як первісного, так і зустрічного позовів, а також те що ОСОБА_2 проходить дійсну військову службу з постійними виходами на бойові завдання, під час яких відсутній зв"язок з останнім, що унеможливлює погодження позиції по справі представника з клієнтом. Сторони до останнього моменту мали намір погодити всі питання щодо батьківства та порядку утримання та виховання дитини в позасудовому порядку.

В судовому засіданні представник відповідача просила прийняти зустрічний позов до розгляду, продовжити строк на його подачу.

Позивач щодо прийняття зустрічного позову заперечила.

Вирішуючи вказане питання суд виходить із наступного.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ст. 120 ЦПК України).

Статтею 126 ЦПК України встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 193 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

За приписами ч. 7 ст. 178 ЦПК України, відзив подається в строк встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження в справі.

Ухвалою судді від 12 листопада 2025 року приймаючи позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 до розгляду та відкриття провадження у справі, відповідачу було запропоновано подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

Як слідує з матеріалів справи суд, копію ухвали судді від 12 листопада 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі було направлено за зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , яку вручено 22 листопада 2025 року близькому родичу відповідача, а саме батькові, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 36).

Таким чином, останнім днем строку на подання зустрічного позову відповідачем є 07 грудня 2025 року.

Окрім того, 04 грудня 2025 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Коробочкіна Л.Л. звернулася до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

05 грудня 2025 року о 18:44:53 до електронного кабінету адвоката Коробочкіної Л.Л. доставлено ухвалу від 12 листопада 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. П`ятнадцятиденний строк з моменту отримання адвокатом ухвали минув 20 грудня 2025 року.

Зустрічний позов сформовано в системі "Електронний суд" 13 січня 2026 року, тобто вже по закінченню встановленого судом п"ятнадцятиденного строку для подання відзиву.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином, за змістом вказаної вище норми, суд може продовжити встановлений строк, якщо він ще не закінчився, а у випадку пропуску такого строку, його поновлення законодавством не передбачено.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до положень ч. 3 ст.194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Враховуючи викладене, а саме, що строк встановлений судом може бути продовжений лише до його закінчення, та станом на 13 січня 2026 року строк на подачу зустрічного позовуу закінчився, продовження строку на подачу зустрічного позову є неможливим, з метою забезпечення змагальності сторін та рівних прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, що встановлено статтею 12 ЦПК України, вважає, що у задоволенні клопотання про продовження строку пропущеного строку на подання зустрічного позову необхідно відмовити, а зустрічний позов відповідача - повернути заявнику.

Крім того, суд звертає увагу на те, що повернення зустрічного позову не обмежує право відповідача звернутись до суду з позовною заявою на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст.126, 127, 178, 193, 353 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Коробочкіної Любові Леонідівни про продовження строку на подання зустрічного позову - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну прізвища дитини та зобов"язання вчинити дії - повернути заявнику.

Копію зустрічної позовної заяви долучити до матеріалів справи.

Роз`яснити відповідачу ОСОБА_2 , що він не позбавлений права звернутися до суду з вказаним позовом в загальному порядку.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 14 січня 2026 року.

Суддя О.В. Соловйов