У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Вереш А.В.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про проведення судового засідання, по цивільній справі №308/19308/25, за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису, в режимі відео конференції, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису, по якій судове засідання призначено на 14 год. 15 хв., 15.01.2026 року.

09.01.2026 року, від ОСОБА_1 , до суду надійшло письмове клопотання, про проведення судового засідання, в даній справі, в режимі відео конференції з використанням власних технічних засобів, з метою запобігання поширення корона вірусної хвороби.

Дослідивши зміст поданого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 212 ЦПК України встановлено, що учасник справи має право брати участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 212 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відео конференції в приміщенні суду, визначеному судом.

Тобто, постановлення ухвали про участь учасника цивільного процесу у судовому засіданні в режимі відео конференції є не обов`язком, а правом суду.

Зі змісту наведеної норми права слідує, що необхідність проведення судового засідання в режимі відео конференції визначається судом, що розглядає цивільну справу.

Випадки, в яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відео конференції не визначені у законі. Проте, необхідність здійснення відео конференції, на думку суду, визначається з врахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров`я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов`язковою.

Суд вважає, що викладені у клопотанні ОСОБА_1 підстави є недостатніми для застосування вимог статті 212 ЦПК України, оскільки, такі обставини не позбавляють заінтересовану особу можливості безпосередньої участі в судовому засіданні в приміщенні суду, в провадженні якого перебуває справа.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, розгляд такої вже раніше призначено на 15.01.2026 року, коли в залі суду, де може бути проведена відео конференція, можуть розглядатися кримінальні провадження в яких обвинувачені перебувають під вартою, а тому суд позбавлений технічної можливості розглядати дану цивільну справу в режимі відеоконференції.

Також, суд вважає, що проведення судового засідання у цій справі в режимі відео конференції може значно ускладнити розгляд справи та збільшити час проведення судового розгляду.

Враховуючи відсутність виключних обставин для здійснення розгляду справи в режимі відео конференції, а також відсутність у суду технічної можливості розглядати дану цивільну справу в режимі відео конференції, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про проведення судового засідання, по цивільній справі №308/19308/25, в режимі відео конференції.

Керуючись ст.ст. 212,353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про проведення судового засідання, по цивільній справі №308/19308/25, за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису, в режимі відео конференції відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Малюк В.М.