У Х В А Л А

іменем України

08.01.2026 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Омеко М.В., розглянувши заяву представника позивача, адвоката Кандела Яни Володимирівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Томаківського районного суду Дніпропетровської області на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

07.01.2026 року на адресу суду, через електронний суд від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

заборони відповідачу: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) або особам, що можуть діяти за її дорученням, вчиняти певні дії, а саме:продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0105 до набрання законної сили рішенням у даній справ;

заборони органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки кадастровийномер :01:002:0105: щодо внесення змін до відомостей про правовласності на вказану земельну ділянку, до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Дана заява обгрунтована тим, що відповідач уникає повернення суми боргу більш, ніж 2 роки, ігнорує судові засідання по даній справі. Більш того, вже під час розгляду справи у суді відповідач була ініціатором мирного врегулювання даного спору, що в результаті виявилось лише спробою затягування часу.

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за відповідачем зареєстровано декілька об`єктів нерухомого майна, зокрема, земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0105.

Зважаючи на викладене, враховуючи загальну суму боргу, Позивач має виправдані побоювання щодо можливості реального поновлення його прав та повернення Відповідачем боргу, тож з метою забезпечення виконання судового рішення по даній справі, вважає за необхідне подати цю заяву про забезпечення позову шляхом заборони Відповідачу відчужувати

вказану земельну ділянку.

Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України, дана заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріли справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частини перша, друга статті 150 ЦПК України).

Згідно із ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позовзабезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особамвчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майновідповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 910/18739/16, від 21.10.2021 у справі № 910/20007/20, від 12.09.2022 у справі № 911/231/22).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу.

Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13 січня 2011 року у справі "Кюблер проти Німеччини", заява № 32715/06).

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони законних інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження

потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання

можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову застосовується в якості гарантії задоволення законнихвимог позивача, реального виконання рішення суду та ефективного поновлення порушених прав позивача у разі задоволення позовних вимог. Таку правову позицію викладено, зокрема, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційногогосподарського суду від 15.08.2019 року у справі №15/155-б.

Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову існує виключно з метою забезпеченнягарантії виконання майбутнього судового рішення.

На думку суду, невжиття вказаних заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист та поновлення його порушених прав і законних інтересів у разі задоволення позову.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (ч.7 ст. 153 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 151 -153, 157 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву представника позивача, адвоката Кандела Яни Володимирівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

Вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони відповідачу: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) або особам, що можуть діяти за її дорученням, вчиняти певні дії, а саме:продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0105 до набрання законної сили рішенням у даній справ;

- заборони органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки кадастровийномер :01:002:0105: щодо внесення змін до відомостей про правовласності на вказану земельну ділянку, до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Копію ухвали невідкладно направити сторонам до відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: М.В. Омеко