УХВАЛА

13 січня 2026 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді - Панас О.В. при секретарі судового засідання - Алексейчук Ю.М.

з участю:

представника позивача адвоката - Редзеля М.М.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м.Рівному у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оспорювання батьківства, -

встановив:

Ухвалою суду від 16.09.2025 р. відкрите загальне позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оспорювання батьківства.

У підготовчому засіданні представник позивача адвокат Редзель М.М., який діє згідно ордеру Серія ВК № 1186443 від 27.08.2025 підтримав клопотання про призначення експертизи, яке просив задовольнити та призначити молекулярно-генетичну експертизу.

Проведення експертизи доручити судовим експертам Рівненського науково-дослідного експертно-кримінілістичного центру МВС України (Код , місцезнаходження: 33003, м.Рівне, вул.. Василя Червонія, 39).

На вирішення експертизи поставити питання:

1.Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Своє клопотання обґрунтував наступними доводами.

Зі змісту заявлених ОСОБА_1 позовних вимог вбачається, що він не визнає своє батьківство у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Для визначення факту батьківства, у зв`язку з цим з`явилась необхідність проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Відібрання зразків генетичного матеріалу доручити експертам Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 .

Позивач у підготовче засідання не з`явився.

Відповідачка ОСОБА_2 у підготовчому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання відповідно до ст. 109 ЦПК України, зазначивши, що дочка також відмовляється від експертизи. Пояснила, що вона позов визнає, та зазначила що дитина була народжена у період перебування у шлюбі з Мосніцьким даний факт підтверджується рішенням суду.

Рішення суду, де був предмет позову пов`язаний з батьківством ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_3 , як доказ, відповідачка суду не надала.

Представник третьої особи Рівненський відділ ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції до початку засідання подала заяву (№25705/25-х. від 23.04.2025) згідно якої просила справу розглянути у відсутність представника третьої особи та подала письмові пояснення щодо вимог за позовною заявою. У підготовче засідання, призначене на 13.01.2026 представник не з`явився.

Заслухавши представника позивача, відповідачку, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, в межах розгляду заявленого клопотання, приходить до висновку про задоволення клопотання.

За приписами положень статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається із змісту ст. 76 ЦПК України висновки експертів є засобом встановлення даних (доказів), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до норм ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Аналіз зазначених норм права свідчить, що суд має право для з`ясування обставин, що мають значення у справі і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки чи ремесла, призначити експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Судові процедури повинні бути справедливими, особа безпідставно не може бути позбавлена права на забезпечення судом доказів, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одними з основних засад судочинства, визначених пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до норм ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи.

Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає і в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» висновок експерта може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами.

Таким чином, для того, щоб результат проведеної експертизи був допустимим доказом у відповідності до ст. 102 ЦПК України, експертиза має призначатися у конкретній справі за заявою осіб, які беруть участь у справі, або на замовлення таких осіб для використання в якості доказу у конкретній справі, а не в будь-якій іншій.

За таких умов, висновок експерта зроблений у іншій справі може досліджуватись судом лише як письмовий доказ у відповідності до ст.ст.76, 95 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 103 ЦПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про судову експертизу», судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Представник позивача у клопотанні просить суд доручити проведення зазначеної експертизи експертам Рівненського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе проведення судової експертизи доручити експертам Рівненського науково-дослідного експертно -криміналістичного центру МВС України.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 252 цього Кодексу, - на час проведення експертизи.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст. 252, 253 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність зупинення провадження по справі на час проведення експертизи, оскільки до отримання висновку експерта подальший розгляд справи неможливий.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 102-113,258,260,353, 354,355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання представника позивача адвоката Редзеля М.М., задовольнити.

Призначити у справі молекулярно-генетичну експертизу.

Проведення експертизи доручити судовим експертам Рівненського науково-дослідного експертно-кримінілістичного центру МВС України (Код , місцезнаходження: 33003, м.Рівне, вул.. Василя Червонія, 39).

На вирішення експертизи поставити питання:

1.Чи являється ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .?

Відібрання зразків генетичного матеріалу доручити експертам Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України.

Матеріали цивільної справи № 569/18456/25 направити до експертної установи.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків за ст.ст. 384, 385 КК України.

Витрати за проведення експертизи покласти на позивача - ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адвокат Редзель Микола Миколайович, м.т. НОМЕР_1 ).

Відповідачка: ОСОБА_2 : зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_2

Строк проведення експертизи встановити протягом одного місяця з дня отримання ухвали суду.

Витрати за проведення експертизи покласти на позивача.

Заключення експертизи надати Рівненському міському суду судді Оксані Панас у справі № 569/18456/25

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд протягом п"ятнадцяти днів з дня отримання ухвали суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Рівненського міського суду О.В.Панас