Справа № 278/4009/25
Номер провадження 2/289/311/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2026 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Василенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Радомишльського районного суду Житомирської області перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 02.12.2025 було задоволено клопотання представника відповідача та витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» інформацію, а саме повні реквізити картки № НОМЕР_1 , на яку за договором кредиту №10.02.2025-100002337, 10.02.2025 о 19:47:28 було успішно перераховано кошти в сумі 8000,00 (вісім тисяч гривень 00 копійок) грн, номер транзакції в системі iPay.ua 649631214, вказавши кому належить зазначена картка та банк-емітент, який її випустив.

Зобов`язано витребувану інформацію надати суду протягом десяти днів з отримання даної ухвали.

Зазначену ухвалу було надіслано до Електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та доставлено 03.12.2025 о 13:10:16, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с.71). Однак вимоги викладенні в ухвалі, у встановлений строк, не виконані.

На даний час вимоги ухвали не виконані та жодних письмових пояснень з приводу її не виконання суду Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» не надано.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, при зверненні до суду за даним позовом заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом, тому суд вважає, заяву про витребування доказів обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно вимог частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до пункту 7 частини третьої статті 2 ЦПК України одним з основних засад (принципів) цивільного судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч.ч. 1,2 ст. 18 ЦПК України).

Ухвалою суду від 02.12.2025 витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» інформацію. Дана ухвала суду набрала законної сили 02.12.2025 та є обов`язковою до виконання.

Однак, бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» унеможливлює проведення розгляду справи, оскільки предметом витребування є інформація, яка забезпечать повний і об`єктивний розгляд справи, а дана інформація знаходяться у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр». При цьому суд також враховує, що жодних письмових пояснень про причини не виконання ухвали також не надано.

За змістом частин шостої-восьмої ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить з ідеї про те, що саме до обов`язків національних органів влади належить недопущення неналежної та такої, що сприяє затягуванню розгляду справи поведінки сторони цивільного провадження (рішення від 03.03.2011р. у справі «Колесникова проти України», п. 30). При цьому, знайшовши у цій справі ознаки порушення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо тривалості провадження поза межами розумного строку, ЄСПЛ також звернув увагу на те, що суди, маючи в своєму розпорядженні механізми протидії зловживанню процесуальними правами не вжили будь-яких заходів для покарання сторони, яка зловживає своїми правами з метою унеможливлення розгляду справи.

Аналогічні причини порушення п.1 ст. 6 Конвенції щодо тривалості провадження поза межами розумного строку ЄСПЛ констатував під час розгляду справи «Смірнова проти України» (рішення від 08.11.2005р., п. 69).

Заходами процесуального примусу, згідно ч. 1ст. 143 ЦПК України є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Одним з таких заходів, згідно п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України, є накладення штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

В справі, яка розглядається внаслідок неподання Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витребуваних судом доказів без поважних причин та неповідомлення суду про неможливість подання таких, суд позбавлений можливості провести розгляд справи у визначений законом строк. Тому, таке неподання Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витребуваних судом доказів та неповідомлення суду про неможливість подання таких, судом розцінюється як невиконання рішення суду, що фактично унеможливлює здійснення судом першої інстанції своєчасного розгляду справи протягом розумних строків.

В такому випадку, відповідно до вимог ст. 148 ЦПК України, з метою спонукання Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до виконання ухвали суду про витребування доказів та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства, суд вважає за необхідне накласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» штраф.

При визначенні розміру штрафу суд враховує тривалість невиконання Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» ухвали суду про витребування доказів, незначний обсяг витребуваних документів (відомостей) та характер дій, які вимагалося вчинити від Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» і які не можуть вважатись складними.

З урахуванням наведеного, а також, керуючись такими засадами як справедливість, розумність та співмірність, суд вважає за необхідне накласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» штраф у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 9 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

В силу вимог ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», станом на 01.01.2026 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3328 грн 00 коп.

Відповідно, розмір накладеного штрафу згідно цієї ухвали становить 3328 грн 00 коп.

Одночасно слід роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», що згідно ч. 9 ст. 84 ЦПК України притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 12, 44, 84, 143, 144, 148, 260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Повторно витребувати в Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: вул. Саксаганського, буд. 133А, м. Київ, 01032, ) інформацію, а саме повні реквізити картки № НОМЕР_1 , на яку за договором кредиту №10.02.2025-100002337, 10.02.2025 о 19:47:28 було успішно перераховано кошти в сумі 8000,00 (вісім тисяч гривень 00 копійок) грн, номер транзакції в системі iPay.ua 649631214, вказавши кому належить зазначена картка та банк-емітент, який її випустив.

Витребувані інформацію надати суду протягом десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: вул. Саксаганського, буд. 133А, м. Київ, 01032, ) в дохід державного бюджету, де стягувачем виступає Державна судова адміністрація України, штраф у розмірі 1 (один) прожитковий мінімуму для працездатних осіб, що становить 3328 грн 00 коп (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: штраф за невиконання ухвали суду).

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня набрання нею законної сили.

Роз`яснити, що суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відкласти розгляд справи на 04.02.2026 о 11:00.

Ухвала в може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Наталія СІРЕНКО