н/п 2/490/1675/2026
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду міста Миколаєва Саламатін О.В., розглянув матеріали позовної заяви Колективного підприємства «Миколаївліфт» до ОСОБА_1 , про стягнення безпідставно набутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Колективного підприємства «Миколаївліфт» до ОСОБА_1 , про стягнення безпідставно набутих коштів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

29.12.2025 року матеріали справи передано для розгляду судді.

Згідно частини 1 та 2 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зазначені вимоги процесуального закону були виконані та ухвалою судді від 05.01.2026 року вказану позовну заяву було залишено без руху, оскільки позивач звернувся з даною позовною заявою в електронній формі через електронний кабінет, натомість матеріали справи не містять належних даказів надсилання позивачем копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу на зареєстровану адресу відповідачки ОСОБА_1 : АДРЕСА_1

При цьому, в ухвалі судді від 05.01.2026 року, надано позивачу термін для виправлення вказаних недоліків позовної заяви строком 10 (десять) днів з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом шляхом надання суду доказів надсилання копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 ЦПК України на зареєстровану адресу відповідачки, а саме: АДРЕСА_1 .

Ухвалу судді від 05.01.2026року позивачем було отримано в електронному кабінеті 06.01.2026 17:04:04, що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного документу (арк. 139).

08.01.2026 року позивач надав до суду заяву в якій зазначено, що до позовної заяви надавалася сканована квитанція Укрпошти, про направлення ОСОБА_1 поштового листа від 26.12.2025 року за номером 630. Серед переліку додатків що подавалися суду до позову вказана квитанція так і називається "Алієва - докази направлення позову". Прикріплено даний документ до заяви та міститься прохання про прийняття вказаного документу, як доказу направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 177 ЦПК України, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Частиною 7 статті 43 ЦПК України встановлено, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Таким чином, надана позивачем квитанція (фіскальний чек) від 26.12.2025 року про направлення листа рекомендованого ОСОБА_1 630) не є належним доказом надсилання відповідачці копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 ЦПК України, а саме у паперовій формі листом з описом вкладення, як того вимагалося в ухвалі судді від 05.01.2026 року.

Частиною п`ятою статті 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

З огляду на викладене суддя може вирішити питання про відкриття, повернення чи відмову у відкритті провадження по справі, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК України відсутні винятки з указаного порядку.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Частиною 5 статті 185 ЦПК України визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Згідно частини 6 статті 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Таким чином, станом на 19.01.2026 року, позивач, відповідно до ухвали судді, не виконав вимоги у встановлений судом строк та з заявою про продовження строку для усунення недоліків у позові, станом на сьогоднішній день не звертався, а тому згідно частини 3 статті 185 ЦПК України матеріали позовної заяви вважаються неподаними і повертаються позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 43, 177, 185, 258 - 261 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Колективного підприємства «Миколаївліфт» до ОСОБА_1 , про стягнення безпідставно набутих коштів, вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 261 ЦПК Українита може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.В. Саламатін