Справа № 709/39/26
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 січня 2026 року селище Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Шарая Л.О., розглянувши позовну заяву Виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав,

У С Т А Н О В И Л А:

07.01.2026 до Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява Виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 07.01.2026 зазначену позовну заяву передано в провадження судді Чорнобаївского районного суду Черкаської області Шарої Л.О.

Відповідь про реєстрацію місця проживання відповідачки ОСОБА_1 отримана судом 15.01.2026, згідно якої ОСОБА_1 знята 04.10.202 з реєстрації місця проживання за заявою власника житла по АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді виконавчого комітету Староковрайського старостинського округу від 09.01.2026 № 02, ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідь про місце реєстрації третьої особи ОСОБА_2 отримана судом 13.01.2026, згідно якої він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає в с-щі Чорнобай.

Суддя, перевіривши матеріали позовної заяви на їх відповідність вимогам ЦПК України, встановила таке.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому коло осіб, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав визначено положеннями статті 165 Сімейного кодексу України. Згідно з вказаною нормою право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Суд звертає увагу позивача, що додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог процесуального законодавства, що забезпечує прийняття суддею заяви та порушення ним провадження у справі. Значення елементів позову також полягає у тому, що за ними визначаються межі судового розгляду, адже суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Позивачем судовий збір не сплачений. При цьому, у позові міститься посилання на п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Однак, посилання позивача на п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", як на підставу звільнення його від сплати судового збору, суддя вважає безпідставним, оскільки позов про позбавлення батьківських прав поданий юридичною особою Виконавчим комітетом Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, а не громадянином, котрим може бути виключно фізична особа.

Слід також звернути увагу позивача про неможливість застосування положень п. 12 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" (судовий збір не справляється за подання: заяви, апеляційної та касаційної скарг про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб), як на підставу звільнення його від сплати судового збору, оскільки позов про позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_1 не вирішує питання прав малолітніх чи неповнолітніх осіб, а стосується особистих немайнових прав та обов`язків самої відповідачки, як матері малолітньої дитини ОСОБА_3 , щодо якої вона можє бути позбавлена батьківських прав у разі ухвалення рішення про задоволення позову. Це повністю узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 27.07.2021 у справі N 461/5125/20 (провадження N 61-11799св21), у котрому розтлумачено, що п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір" не поширюється на справи за позовом про позбавлення батьківських прав, не звільняє позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви з такою вимогою, оскільки звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав не вирішує питання захисту інтересів малолітніх дітей, а стосується лише особистих немайнових прав та обов`язків відповідачів як батьків дітей, яких може бути позбавлено прав у разі ухвалення рішення про задоволення позову.

Отже, позивач не звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Питання, порушене позивачем щодо позбавлення відповідачки ОСОБА_1 батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_3 є вимогою немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 п. 1 п. п. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір").

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" встановлено, що з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3328 грн.

Відтак, позивачу слід сплатити судовий збір за подання вимоги про позбавлення батьківських прав у розмірі 3328 грн.

Судовий збір необхідно сплатити за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Черк.обл./тг смт Чорноб/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37930566; банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.); рахунок отримувача: UA0023761; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Окрім цього, частиною 1 ст.177 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Абзацами 1, 2 ч.7 ст.43 ЦПК України визначено, що у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

За змістом пункту 17 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі Правила №270), внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою, згідно з тарифами оператора поштового зв`язку. Послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей.

Водночас п. 62 Правил №270 передбачено, що підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є, зокрема, розрахунковий документ про оплату послуги поштового зв`язку.

Статтею 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» № 2722-IX від 03.11.2022 визначено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку; поштове відправлення з оголошеною цінністю - реєстроване поштове відправлення, що приймається для пересилання з оцінкою вартості вкладення, визначеною відправником; реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку (шляхом проставляння письмового або електронного підпису) або з фіксацією технічними засобами.

Отже, за змістом положень Правил №270 у взаємозв`язку із положеннями ст.1 Закону України «Про поштовий зв`язок» № 2722-IX від 03.11.2022, доказом, що підтверджує прийняття оператором поштового зв`язку поштового відправлення для пересилання є виданий ним відправнику розрахунковий документ встановленої форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо); разом з тим опис вкладення є підтвердженням того, які саме документи вкладені до поштового відправлення.

Виконавчий комітет Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області скерував до суду позовну заяву в електронній формі за допомогою підсистеми «Електронний суд».

Тобто, належними доказами надсилання відповідачці ОСОБА_1 та третій особі ОСОБА_2 копії позовної заяви та доданих до неї документів, за умови подачі позовної заяви через підсистему «Електронний суд», є розрахунковий документ встановленої форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), виданий відправникові (позивачу) оператором поштового зв`язку при прийнятті реєстрованого поштового відправлення для пересилання та опис вкладення до цього листа із зазначенням номеру поштового відправлення, з якого вбачається, які саме документи направлені на адресу отримувача.

Натомість, на підтвердження виконання позивачем положень ч.1 ст.177 ЦПК України у взаємозв`язку із положеннями ч. 7 ст. 43 цього ж Кодексу до позовної заяви додано лише квитанцію АТ «Укрпошта» від 03.12.2025 на суму 0 грн, згідно якої на ім`я ОСОБА_1 направлено рекомендований лист.

Суддя вважає, що додані до позовної заяви докази направлення позовної заяви з додатками відповідачу не свідчать про належне виконання позивачем положень ч.1 ст.177 ЦПК України у взаємозв`язку із положеннями ч.7 ст.43 цього ж Кодексу, оскільки: вони направлені не за місцем реєстрації відповідача; позивач звернувся до суду із позовом від 06.01.2025, а направив відповідачу позов 03.12.2025; відсутній опис на підтвердження змісту рекомендованого листа.

Також слід вказати, що позивачем взагалі не надано доказів направлення копії позовної заяви третій особі.

Крім того, позивачем до позовної заяви долучено копії документів, зміст яких є нечитабельним, а саме копії: протоколу індивідуальної психологічної консультації ОСОБА_3 від 23.04.2025р.; протоколу індивідуальної психологічної консультації ОСОБА_3 від 18.03.2025р.; акту обстеження умов проживання житлово-побутових умов проживання родини ОСОБА_3 від14.03.2025р; протоколу групової психологічної консультації ОСОБА_1 від 26.05.2025р.; акту повторного відвідування та обстеження житлово-побутових умов проживання родини ОСОБА_4 21.04.2025р; протоколу індивідуальної психологічної консультації ОСОБА_3 від 28.04.2025р.; протоколу індивідуальної психологічної консультації ОСОБА_3 від 14.05.2025р.

За вказаних обставин суддя вважає, що позов подано без додержання вимог статей 175, 177 ЦПК України, що є перешкодою до відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суддя дійшла висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху та запропонувати позивачу усунути її недоліки шляхом надання до суду:

-доказів сплати судового збору,

-письмових доказів у читабельному виді,

-доказів направлення позовної заяви з долученими до неї документами за місцем проживання відповідачки ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) та місцем реєстрації третьої особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ).

Суддя вважає, що зазначені в ухвалі суду недоліки поданої заяви не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності. При цьому суд враховує, що позовну заяву подано не пересічним громадянином, а представником органу місцевого самоврядування, який має можливість і повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно порядку подання процесуальних документів до суду.

Слід також вказати, що суддя вирішуючи питання щодо відповідності поданої позовної заяви вимогам статей 175, 177 ЦПК України, не надавала оцінку доказам та не вирішувала спір по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175-177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву Виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання останнім копії ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута останньому, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною позовною заявою до суду.

Згідно положень визначених ч. 7 ст. 14 ЦПК України, що перегукується з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС визначено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л.О. Шарая