Справа № 507/2322/25
Провадження № 2/507/48/2026
Номер рядка звіту 40
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2026 р. Любашівський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Дюдюна О.В,

при секретарі судового засідання Сироти Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любашівка Подільського району Одеської області справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач - ТОВ «Споживчий центр» 19 листопада 2025 року звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування вимог, позивач зазначає, що 17 березня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) № 17.03.2025-100000696, відповідно до якого ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 10000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів, строком на 168 днів. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 28400 грн., з яких 10000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 11900 грн. - заборгованість за відсотками, 1500 грн. заборгованість за додатковою комісією, 5000 грн. - неустойка.

Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Представник відповідача адвокат Єлісєєв Д.О., направив до Любашівського районного суду Одеської області відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що включена у договір позивачем комісія за користування кредитом у сумі 1500 грн., відповідно до статті 12 Закону України «Про споживче кредитування є незаконною. Щодо неустойки у сумі 5000 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки зазначив, що відповідно до пункту 18 прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позивальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позивальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позивальник звільняється від відповідальності , визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця)неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами нарахована включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 24.02.2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час. У зв`язку з чим, позовні вимоги щодо стягнення неустойки в розмірі 5000 грн., на користь позивача не підлягають задоволенню. Щодо нарахованих відсотків, зазначив, що вони є явно завищеними та не відповідають засадам справедливості, добросовісності та розумності та шкодять інтересам споживача, у зв`язку з чим не відповідають передбаченим у п.6 ст. 3, ч.3 ст. 509, ч.1, ч.2 статті 627 ЦК України. В даному випадку позивач зловживає своїм правом при їх встановленні. Оскільки відповідачка по даному договору частково сплатила суму боргу, у розмірі 1900 грн., позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають зменшенню до 8100 грн. Просив суд позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути з відповідачки заборгованість що дорівнює сумі недоплаченого основного боргу у розмірі 8100 грн., а в решті позовних вимог відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнала частково, в сумі недоплаченого основного боргу, що становить 8100 грн. Крім того пояснила, що з умовами договору перед його укладенням була ознайомлена, на час його укладення умови її влаштовували, грошові кошти у сумі 10000 грн., вона отримувала. На даний час у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, вона з умовами договору щодо процентної ставки за користування кредитними коштами, додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості та неустойки не згодна. Крім того додала що здійснювала один платіж у рахунок погашення заборгованості по даному кредитному договору.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 28 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін (а.с. 36).

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 17.03.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) №17.03.2025-100000596. Договір підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що не заперечується відповідачем у судовому засіданні.

Відповідно до п. 3.1 договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти та комісію.

Як зазначено в п. 3.2. договору кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати кредит на рахунки організаторів азартних ігор.

Згідно з п. 4.1 Договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74ХХ-ХХХХ-3007.

Виходячи з положень п. 4.3 договору днем надання Кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця.

Відповідно до п. 6.1 договору позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни:

а) повернення кредиту, сплата процентів, комісій - у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти;

б) неустойки, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.

Згідно з п. 9.1 договору у разі несплати кредиту та/або процентів та/або комісії у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/ або процентів та/або комісії з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою, крім випадків, встановлених договором. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та/або несплати нарахованих процентів та/або комісії до позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6. кредитного договору. Також позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору.

Відповідно до умов договору відповідачу ОСОБА_1 ,надано кредит у розмірі - 10000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 17.03.2025, на строк, вказаний в заявці.

Відповідно до умов договору заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою відповідач ознайомився під час укладення кредитного договору.

Відповідно до умов кредитного договору № 17.03.2025-100000696 від 17.03.2025 року відповідачу надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту - 17/03/2025; сума кредиту: 10000 грн. 00 коп. Строк, на який надається кредит - 168 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 31.08.2025; продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/ строку договору не передбачена. У позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту та/або строку договору, установлених договором.

Процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі - «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі - "Комісія за надання", "Комісія"; економічна сутність - плата за надання кредиту) - 5% від суми кредиту та дорівнює 500 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів.

Неустойка: 150 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.

Позивачем надано паспорт споживчого кредиту від 17.03.2025 року, в якому зазначені умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту тощо.

Відповідно до заявки кредитного договору № 17.03.2025-100000695 від 17.03.2025 року між ОСОБА_1 , та ТОВ « Споживчий центр» погоджені умови кредитування по заявці, згідно якої сума наданого кредиту становить 10000 грн., строк на який надається кредит -168 днів з дати його надання, дата поверення (виплати) кредиту - 31.08.2025 (а.с.18-21).

17.03.2025 року, ТОВ «Універсальні платіжні рішення», 17.03.2025 року, об 11:53:07 було перераховано кошти на платіжну картку ОСОБА_1 , на суму 10000 грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі іРаy.ua-682928615, за договором кредиту №17.03.2025-100000696. (на підставі договору про надання послуг з переказу коштів №ФК-ІІ-2024/01-2 від 01.04.2024 (а.с.22, 26-30).

Відповідача ідентифіковано що саме вона укладала договір №№17.03.2025-100000696 від 17.03.2025 року за допомогою одноразового ідентифікатора Е566, номер телефону на який відправлено одноразовий ідентифікатор .

Відповідно до довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №17.03.2025-100000696 від 17.03.2025 року, заборгованість ОСОБА_1 , складає 28400 грн., з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 11900 грн. - сума заборгованості за відсотками 1500 грн. комісія за обслуговування, 5000 грн.- неустойка.

30.03.2025 року, відповідачем проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору у сумі 1900 грн.

Відповідач станом на дату звернення позивача до суду не виконала своїх зобов`язань перед кредитором, доказів протилежного суду не надала.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» (далі - Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин 3, 5, 6, 7 і 12 статті 11 Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями статті 12 Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №17.03.2025-100000696 від 17.03.2025 року не виконала, у передбачений у договорі строк кошти (суму кредиту) не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 10 000,00 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача.

Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд зазначає наступне.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст.612 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Як зазначено вище, 17.03.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №17.03.2025-100000696, за умовами якого відповідач отримав в кредит грошові кошти у розмірі 10 000 грн. на строк 168 днів, з дня його надання тобто, до 31.08.2025 року.

У кредитному договорі сторони погодили, що кредит надається строком на 168 днів зі сплатою процентів. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит. Денна процентна ставка 0,91 %.

Тобто, сторони 17.03.2025 року обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами (погодили їх розмір) та відповідальність за порушення умов договору.

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками у розмірі 11900 грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідача простроченої заборгованості за комісією в сумі 1500 грн., то суд виходить з наступного.

10 червня 2017 року набув чинності ЗУ «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, ЗУ «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно умов договору, комісія пов`язана з наданням кредиту складає -5% від суми кредиту та становить 500 грн. 00 коп. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 500 грн., у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Нараховується кредитором та обліковується у перший день кожного з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно з графіком платежів.

З розрахунків заборгованості ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідача включено заборгованість за нарахування комісії у розмірі 1500 грн за кредитним договором №17.03.2025-100000696 від 17.03.2025 року.

На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит).

З матеріалів даної справи вбачається необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги позивача, пов`язані з організацією та забезпеченням надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн, на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено так і на відділення, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості.

Враховуючи, що позивач зазначив та надав докази наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення договору та вимоги про стягнення комісії за надавання кредиту підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення на користь позивача з відповідача неустойки у сумі 5000 грн, згідно умов кредитного договору, то суд виходить зі слідуючого.

Відповідно до пункту 18 прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позивальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позивальнику було надано кредит(позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позивальник звільняється від відповідальності , визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця(позикодавця)неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами нарахована включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 24.02.2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

У зв`язку з чим, позовні вимоги щодо стягнення неустойки в розмірі 5000 грн., на користь позивача не підлягають задоволенню.

Згідно з частинами 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позову ТОВ «Споживчий центр» сплачено 2422,40 грн судового збору, оскільки позов ТОВ «Споживчий центр» задоволено частково, то із відповідача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1995,92 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 17.03.2025-100000696 від 17 березня 2025 року в сумі 23400 грн. та судові витрати в розмірі 1995 грн. 92 коп.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 37356833).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 13.01.2026 року.

Суддя: О.В. Дюдюн