Справа № 574/148/24
Провадження 4-с/574/1/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Гука Т.Р.,

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза Олександра Леонідовича,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із даною скаргою на дії приватного виконавця, мотивуючи її тим, що 02.06.2025 року приватним виконавцем конавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а саме про стягнення з неї в примусовому порядку на користь ОСОБА_2 авансу в сумі 77220 грн. та судових витрат понесених по сплаті судового збору у сумі 1221,20 грн. та на правову допомогу в сумі 4000 грн., а також було винесено ряд інших постанов, а саме постанову про арешт коштів боржника, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про стягнення з боржника основної винагороди. Постанову про відкриття виконавчого провадження було винесено приватним виконавцем на підставі виконавчого листа №574/148/24, виданого Буринським районним судом від 30.05.2025 року.

05.06.2025 року вона дізналась, що всі її рахунки в банках заблоковані і вона не може користуватись банківською карткою для здійснення розрахунків по щоденним платежам.

10 червня кожного місяця поточного року їй нараховується пенсія за віком, яку вона отримує на банківську картку в АТ «Державний ощадний банк України», однак на сьогодні вона не можу вже нею скористатись, бо її картка, на яку вона отримує основний свій дохід - пенсію, заблокована.

06.06.2025 року вона направила на офіційну адресу приватного виконавця листа з заявою про визначення її поточним рахунком для здійснення видаткових операцій відкритий в АТ «Державний ощадний банк України» рахунок, на який вона отримує пенсію, як це вимагає чинне законодавство, однак лист повернувся їй, оскільки адресат його не отримав, а банківська картка, на яку надходить їй щомісячно пенсія, залишається заблокованою, в зв`язку з чим вона позбавлена єдиного джерела для існування.

Вважає, що дії приватного виконавця щодо накладання арешту на її банківський рахунок, на який надходять суми пенсії, були незаконними.

На підстав викладеного ОСОБА_1 просить зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О.Л. винести постанову про зняття арешту з її банківського рахунку в АТ «Державний ощадний банк України», а саме карткового рахунку № НОМЕР_1 , на який вона отримує пенсію, визначивши його її поточним рахунком для здійснення видаткових операцій.

У судове засідання учасники справи, будучи належним чином повідомленими, не з`явились.

Скаржник ОСОБА_1 подала до суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності та задовольнити скаргу в повному обсязі.

15.12.2025 року від приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О.Л. надійшли заперечення на скаргу ОСОБА_1 , в яких вважає зазначену скаргу необґрунтованою, та такою, що не може бути задоволена виходячи з наступних підстав. Зокрема, зазначає, що обставини наведені у скарзі вже були предметом розгляду Ковпаківського районного суду м. Суми, ухвалою якого від 26.06.2025 року у справі №592/9975/25 зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О.Л. у виконавчому провадженні № 78239179 від 02.06.2025 року винести постанову про зняття арешту з банківського рахунку ОСОБА_1 в AT «Державний ощадний банк України», а саме карткового рахунку № НОМЕР_2 , на який ОСОБА_1 отримую пенсію, визначивши його поточним рахунком ОСОБА_1 для здійснення видаткових операцій.

Зазначає, що виконавче провадження відкрито 02.06.2025 року та в процесі виконання рішення, з метою забезпечення реального виконання рішення в порядку встановленому ч.2 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» накладено арешт на кошти на рахунках боржника.

12.06.2025 року від боржниці ОСОБА_1 надійшла заява про визначення рахунку фізичної особи в банку для здійснення видаткових операцій в порядку п.10-2 Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження».

12.06.2025 року приватним виконавцем винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк». Постанова направлена в банк засобами АСВП та виконана банком 12.06.2025 року.

Сама скаржниця додає примірник зазначеної постанови до скарги, чим підтверджує, що їй відомо про факт винесення такої постанови, однак вперто продовжує направляти скарги на бездіяльність виконавця щодо невинесення такої постанови.

Твердження, викладене в скарзі щодо неотримання приватним виконавцем її заяви про визначення поточного рахунку в банку для здійснення видаткових операцій не відповідає дійсності, оскільки на момент розгляду скарги лист було вручено та вчинено всі дії відповідно до вимог чинного законодавства.

Крім того, при визначенні рахунку арешт з такого рахунку не знімається, але боржник може користуватися коштами на рахунку на суму дві мінімальні заробітні плати на місяць без урахування арештів, тобто з 12.06.2025 року скаржниця має право знімати зі свого рахунку по 16000 гривень щомісяця без обмежень арешту.

Із заявою про зняття арешту з рахунку скаржниця до виконавця не зверталася.

Для зняття арешту з рахунку боржник окрім заяви має надати докази, які надають підстави зняти арешт з рахунку. Такими доказами можуть бути довідки з банку та виписка по рахунку, якщо на рахунку арештовані кошти пенсії. Зазначені документи виконавцю скаржницею не надавалися, як не надані такі документи до суду.

Інформація від АТ «Ощадбанк» що рахунок має спеціальний режим використання, або що на кошти на рахунку заборонено звернення стягнення не надходила.

Згідно даних ПФУ розмір пенсії боржниці становить 4634,90 грн., тобто користуючись визначеним рахунком боржниця може знімати всю суму пенсії та понад 11000 будь-яких інших коштів, які можуть надійти на рахунок. Для чого в такому випадку боржниці повне розблокування рахунку не зрозуміло.

При цьому виникають сумніви, що боржниця не користується рахунком та не може знімати отриману пенсію, оскільки станом на 09.12.2025 року на рахунку знаходяться кошти в сумі 2007,18 грн., що свідчить, або про користування скаржницею рахунком та зняття коштів, або отримання нею пенсії в інший спосіб.

Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні скарги у зв`язку з її необґрунтованістю.

Стягувач ОСОБА_2 про причини своєї неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О.Л. перебуває виконавче провадження №78239179 від 02.06.2025 року з примусового виконання виконавчого листа №574/148/24, виданого 30.05.2025 року Буринським районним судом Сумської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 авансу в сумі 77220 грн., судових витрат понесених по справі судового збору у сумі 1221,20 грн. та на правову допомогу в сумі 4000 грн. (а.с.185-186).

В ході проведення виконавчих дій 02.06.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. було винесено постанову про арешт коштів боржника, в якій зазначено: накласти арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 90947,82 гривня (UAH) (а.с.187-188).

Згідно ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ст.1 Закону України«Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Нормами ч.1 ст.10 Закону України "Про виконавче провадження") визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження") звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч. 2 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження").

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному ст. 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст. 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст. 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до ст. 26-1 Закону України "Про теплопостачання", ст. 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (абз. 2 ч. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Частинами 1-3 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено,що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем підчас відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно із абз. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому п.п. 10, 15 ч. 1 ст. 34 цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.59 Закону України«Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 905/361/19 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2022 у справі № 756/8815/20, постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 30.04.2024 у справі № 910/5936/22, - виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження". Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження").

Враховуючи наведене, у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника - фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього.

Відповідно до пп. 1 абз. 6, 10 п. 10-2 Розділу XIII Закону України "Про виконавче провадження" тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-IX від 24.02.2022, фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється. Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа - боржник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи - боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій.

У заяві зазначаються номер поточного рахунку, який фізична особа - боржник просить визначити для здійснення видаткових операцій, та найменування банку, в якому відкрито такий рахунок. Фізична особа - боржник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві інформації.

Державний, приватний виконавець протягом двох робочих днів з дня отримання відповідної заяви фізичної особи - боржника виносить постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій та невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після винесення постанови надає/надсилає відповідну постанову банку (обслуговуючому банку).

З матеріалів справи вбачається, що 05.06.2025 року ОСОБА_1 було надіслано через засоби поштового зв`язку приватному виконавцю виконавчого округу Сумської області Мукорезу О.Л. заяву про визначення її рахунку НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Державний ощадний банк України», поточним рахунком для здійснення видаткових операцій (а.с.220, 224).

На підставі вказаної заяви 12.06.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. було винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій, якою визначено для боржника фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поточний рахунок НОМЕР_2 , відкритий у oschadbank, для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року (а.с.197-198).

Таким чином, приватним виконавцем після отримання заяви ОСОБА_1 , у відповідності до вимог п. 10-2 Розділу XIII Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій, тобто скаржниця фактично просить суд зобов`язати приватного виконавця винести постанову, яка ним вже була винесена, та про існування якої їй достеменно відомо.

Крім того, із доданої ОСОБА_1 до скарги, виписки по її картковому рахунку НОМЕР_3 , на який 19.09.25 було зараховано пенсію у сумі 4634,90 грн., вбачається, що 06.10.25 було списано кошти з арештованого рахунку за ВП №78239179 у сумі 5118,90 грн. (а.с.201).

Жодних доказів про отримання ОСОБА_1 пенсії саме на рахунок НОМЕР_2 , щодо якого вона просить зобов`язати приватного виконавця винести постанову про зняття арешту, шляхом визначення поточним рахунком для здійснення видаткових операцій, а також блокування вказаного рахунку та пенсійних коштів на ньому в наслідок дій приватного виконавця, до скарги не додано.

Будь-які дані про те, що ОСОБА_1 повідомляла вказані обставини приватному виконавцю із наданням документального підтвердження в матеріалах справи також відсутні.

Зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Також арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів.

Таких же висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 447, 448, 450, 451 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза Олександра Леонідовича відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвалу складено 12.01.2026 року.

Суддя Т.Р. Гук