Справа № 135/1910/25
Провадження № 2/135/13/26
У Х В А Л А

іменем України

12.01.2026 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судових засідань Глушко І.В.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

представника відповідачки Патраманського І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін клопотання представника відповідачки Патраманського Івана Олександровича про залишення позовної заяви без руху у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2025 року представник позивача Кіріченко В.І. звернулася до Ладижинського міського суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 231 179,00 грн.

Ухвалою від 25 грудня 2025 року суд встановив відповідність позовної заяви вимогам статей 175, 177 ЦПК України, прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та визначив проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

12 січня 2026 року у судовому засіданні представник відповідачки Патраманський І.О. в усній формі заявив клопотання про залишення позовної заяви без руху, посилаючись на наявність, на його переконання, недоліків позовної заяви, які потребують усунення.

В обґрунтування клопотання представник відповідачки зазначив, що позов подано на суму 231 179 грн як «тіло кредиту», однак, позивач не навів достатніх пояснень щодо механізму формування цієї суми, яка перевищує встановлений кредитний ліміт у розмірі 200 000 грн, що свідчить про недостатню аргументацію позовної заяви. Також вказав, що у позовній заяві зазначено про укладення договору на 12 місяців у 2021 році, проте не роз`яснено механізм його пролонгації та умови автоматичного продовження кредитної лінії, у зв`язку з чим позов є незрозумілим щодо юридичних підстав продовження дії прав та обов`язків сторін за договором. Окрім того, представник послався на те, що чоловік відповідачки ОСОБА_2 пропав безвісти під час проходження військової служби, у зв`язку з чим відповідачці не повинні нараховуватися відсотки, пеня та штрафи на підставі законодавства про соціальні гарантії військовослужбовців та членів їх сімей, а заявлена до стягнення сума боргу може містити приховані відсотки, які мали бути списані або не нараховуватися. Також звернув увагу суду на те, що копії частини письмових доказів, доданих до позовної заяви, виконані дрібним шрифтом, є складними для читання, що порушує вимоги до належного оформлення документів і ускладнює підготовку відповідачки до захисту.

Відповідачка ОСОБА_1 підтримала клопотання свого представника та просила його задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином через підсистему «Електронний суд», що відповідно до вимог ЦПК України не перешкоджає розгляду клопотання по суті за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання та перевіривши виконання вимог статей 175, 177, 185, 187 ЦПК України, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 185 ЦПК України, якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, суддя протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частина одинадцята статті 187 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначає підстави залишення заяви без руху, повідомляє про це позивача та надає йому строк для усунення таких недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачеві ухвали.

Із наведених норм убачається, що залишення позовної заяви без руху можливе виключно у разі встановлення судом порушення вимог до форми та змісту позовної заяви, визначених статтями 175, 177 ЦПК України, а також у разі неподання документів, обов`язкових при зверненні до суду (зокрема доказу сплати судового збору), або невиконання обов`язку щодо реєстрації електронного кабінету. Тобто цей інститут спрямований на усунення саме формальних процесуальних недоліків позовної заяви, а не на попередню оцінку змісту викладених у ній обставин та поданих доказів.

Під час відкриття провадження у справі ухвалою від 25 грудня 2025 року суд уже встановив, що позовна заява відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України. Повторно перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, суд встановив, що:

позовна заява містить найменування суду, відомості про сторони, їх місцезнаходження та засоби зв`язку, зазначення предмета позову, ціну позову, викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, посилання на докази, а також зазначення прав, за захистом яких звертається позивач, і спосіб захисту, передбачений законом;

у заяві наведено правове обґрунтування вимог із посиланням на норми Цивільного кодексу України (статті 509, 525, 526, 527, 530, 610, 615, 629, 1050, 1054), що відповідає приписам частини третьої статті 175 ЦПК України;

до позовної заяви долучено письмові докази, на які посилається позивач, зокрема: заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості, виписку по рахунку, документи, що підтверджують повноваження представника, доказ сплати судового збору, виписку з ЄДР та інші документи, які підтверджують обставини, викладені у позові;

судовий збір сплачено в установленому законом розмірі з урахуванням понижуючого коефіцієнта при поданні позову в електронній формі, що підтверджується відповідними платіжними документами;

позивач зазначив, що йому не відомо про існування інших позовів з тим самим предметом та з тих самих підстав до того самого відповідача, що узгоджується з пунктом 10 частини третьої статті 175 ЦПК України.

Отже, позовна заява за своєю формою та змістом відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, а тому підстав для висновку про подання позовної заяви з порушенням цих вимог та її залишення без руху у порядку статей 185, 187 ЦПК України суд не встановив.

Разом із тим доводи, наведені представником відповідачки, стосуються не формальних вимог позовної заяви як процесуального документа, а змісту та оцінки доказів, поданих позивачем на обґрунтування позову, а саме: механізму формування суми заявленої до стягнення заборгованості, умов пролонгації договору, можливості застосування до відповідачки спеціальних пільг, пов`язаних з її сімейним станом, а також якості відтворення копій письмових доказів.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жодні докази не мають для суду наперед установленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Питання про те, чи обґрунтовано позивач визначив до стягнення саме 231 179 грн як прострочене тіло кредиту при встановленому ліміті 200 000 грн, чи належним чином підтверджено пролонгацію договору, чи відповідають вимогам закону умови нарахування та/або списання відсотків і штрафних санкцій у зв`язку з можливим статусом членів сім`ї військовослужбовця, а також чи є достатньою якість копій документів для їх використання як доказів, належать до сфери оцінки доказів і мають вирішуватися судом під час розгляду справи по суті в порядку дослідження доказів, заслуховування пояснень сторін, вирішення клопотань про витребування додаткових доказів та, у разі необхідності, призначення експертиз.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово наголошував, що інститут залишення позовної заяви без руху є засобом усунення формальних недоліків позовної заяви, пов`язаних із невиконанням вимог статей 175, 177 ЦПК України, і не може використовуватися для попередньої оцінки належності, допустимості, достовірності чи достатності доказів, долучених до позову. Питання про деталізацію розрахунку заборгованості, достатність пояснень щодо структури боргу та аналіз виписки за рахунком, за висновками Верховного Суду, належить вирішувати в межах розгляду справи по суті, а у разі потреби суд вправі витребувати від позивача додаткові роз`яснення та документи, не вдаючись до залишення позову без руху.

Суд також звертає увагу, що відмова у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без руху не позбавляє відповідачку права на ефективний захист її прав та інтересів. Відповідно до статей 43, 81, 178 ЦПК України відповідач має право подати письмові відзиви та заперечення проти позову, надати власні письмові та інші докази, заявити клопотання про витребування від позивача оригіналів або належно оформлених копій документів, проведення експертиз, виклик свідків тощо, а суд зобов`язаний всебічно й повно дослідити ці матеріали та надати їм належну правову оцінку при ухваленні рішення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлене представником відповідачки клопотання про залишення позовної заяви без руху є необґрунтованим, а підстав для його задоволення не вбачається.

Керуючись статтями 175, 185, 187, 222, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідачки Патраманського Івана Олександровича про залишення позовної заяви без руху у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя