Справа № 297/3956/25
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

12 січня 2026 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Ільтьо І. І,

при секретарі судового засідання Мартинишин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегове за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ТзОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 13 964,48 гривень.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 01 грудня 2025 року відкрито провадження у у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

24 грудня 2025 року до Берегівського районного суду Закарпатської області від представника позивача Пер`ян А.А. надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

В судове засідання сторони не з`явились.

Дослідивши заяву закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, суд вважає за необхідне її задовольнити.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Судом встановлено, що представником позивача Пер`ян А.А. подано заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, у зв`язку з тим, що відповідач погасив заборгованість під час розгляду справи у суді, то суд приходить до переконання, що у задоволенні клопотання про повернення з державного бюджету сплаченого судового збору, слід відмовити.

При цьому, судом відзначається, що позивач не звертався до суду із заявою про покладення судових витрат на відповідача, а тому, наразі, питання про стягнення судових витрат з відповідача судом не вирішувалося.

Керуючись ст.ст.206, 255, 260-261, 353-354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку із відсутністю предмета спору.

У задоволенні клопотання про повернення з державного бюджету сплаченого судового збору - відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через в порядку визначеному ст. 294 ЦПК України.

Суддя Іван ІЛЬТЬО