Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________
Справа №: 528/1665/25
Провадження № 2/528/166/26
У Х В А Л А

Іменем України

12.01.2026 м. Гребінка

12 січня 2026 року суддя Гребінківського районного суду Полтавської області Вітківський М.О., розглянувши в приміщенні суду в м.Гребінка Полтавської області, в порядку письмового провадження без повідомлення сторін, заяву судді Вітківського М.О. про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Гребінківської міської ради Полтавської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання нерухомого майна знищеним,

в с т а н о в и в:

За результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Гребінківського районного суду Полтавської області судді Вітківському М.О. передані на розгляд матеріали цивільної справи № 528/1655/23 за позовом ОСОБА_1 до Гребінківської міської ради Полтавської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання нерухомого майна знищеним.

До відкриття провадження у справі суддею Вітківським М.О. на підставі п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України подано заяву про самовідвід, яка мотивована тим, що під його головуванням розглядалась справа № 528/596/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та цивільна справа № 528/406/21 за позовом ОСОБА_3 до Гребінківської міської ради Полтавської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно, що може викликати сумніви у його безсторонності та неупередженості при розгляді даної справи. Адже суддя Вітківський М.О. вже надавав оцінку фактам та супроводжуючим їх правовідносинам щодо встановлення факту знищення та відсутності на земельній ділянці по АДРЕСА_1 житлового будинку та господарських споруд та висловив сформовану ним позицію щодо цього у відповідних судових рішеннях, якими в задоволенні позовів було відмовлено.

Дослідивши доводи заяви про відвід судді Вітківського М.О. суддя прийшов до висновку про задоволення заяви виходячи з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч.1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу врегульовано у ст. 40 ЦПК України.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Якщо питання про відвід судді в порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, неможливо розглянути в суді, в якому розглядається справа, то справа для вирішення питання про відвід передається до суду відповідної інстанції, найбільш територіально наближеного до цього суду. Якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються (ч.ч. 1-5 ст. 40 ЦПК України).

Станом на 12.01.2026 у Гребінківському районному суді Полтавської області здійснюють правосуддя двоє суддів, а тому заява про самовідвід підлягає розгляду з правилом ч.5 ст. 40 ЦПК України.

За приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Згідно п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону.

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. «Пуллар проти Сполученого Королівства», 10 червня 1996 року, § 32 , Звіти 1996-III).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, "правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. "Де Куббер проти Бельгії", 26 жовтня 1984 року, § 26, Серія А, № 86).

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо відводу.

Відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із до статтею 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, на засадах верховенства права.

За приписами статті 9 цього Закону суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно із статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Великою Палатою Верховного Суду України у справі № 908/137/18 (ухвала від 04.02.2020) сформовано правовий висновок, відповідно до якого за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не повинні виникати сумніви у неупередженості судді-доповідача під час вирішення справи.

Крім того, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Індра проти Словаччини» в якому рекомендовано заявити про самовідвід, коли виникають обґрунтовані сумніви в безсторонності судді, і ця безсторонність може бути пов`язана з розглядом справи та прийняттям рішення щодо тих же осіб, і з тих же обставин чи фактів, щодо яких вже було винесене рішення.

Так, під головуванням судді Гребінківського районного суду Полтавської області Вітківського М.О. розглядалась цивільна справа № 528/596/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, за вимогами якої позивач серед іншого просив суд визнати факт, що аварійний глиняний будинок 1941 року забудови «А-1» з господарськими будівлями, що були розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які перейшли у спадщину ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2013, спадкова справа №5/2013 зареєстрована в реєстрі №788, посвідченого приватним нотаріусом Гребінківського районного нотаріального округу Полтавської області Радзівон Н.В., по АДРЕСА_1 , за власні кошти родиною позивача демонтовані - знищені та як об`єкт нерухомого майна на земельній ділянці відсутні.

Рішенням суду від 01 лютого 2021 року в задоволенні позову було відмовлено в повному обсязі. Рішення набрало законної сили.

Крім того, під головуванням судді Гребініківського районного суду Полтавської області Вітківського М.О. розглядалась цивільна справа № 528/406/21 за позовом ОСОБА_3 до Гребінківської міської ради Полтавської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно.

Рішенням суду від 11 листопада 2021 року, яке набрало законної сили в задоволенні позову було відмовлено в повному обсязі.

29 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з новим позовом, серед заявлених вимог зокрема ставить питання щодо про визнання об`єктів нерухомого майна по АДРЕСА_1 , знищеними. При викладенні обставин, якими позивач обґрунтовує дану вимогу, серед іншого, посилається на докази та мотиви, які були предметом розгляду у цивільних справах № 528/596/20 та 528/406/21.

Розглядаючи заявлену вимогу, суддя Вітківський М.О. вже досліджував факти та правовідносини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги у даній справі та надав їм відповідну правову оцінку, а отже у нього сформувалась чітка позиція щодо цієї вимоги.

Вищевказаний факт може викликати в учасників справи, особливо у позивача, сумнів у безсторонності та об`єктивності головуючого судді Вітківського М.О. при розгляді даної справи.

Тому з метою уникнення сумнівів позивача щодо безсторонності та неупередженості при розгляді даної справи, в якій предметом спору є визнання об`єктів нерухомого майна ОСОБА_2 які розташовані по АДРЕСА_1 - знищеними, заяву судді Вітківського М.О. про самовідвід слід задовольнити з підстав її обґрунтованості.

Керуючись частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, статтею 9 Конституції України, статтями 2, 6, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», статтями 33, 36, 38-40, 260, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Заяву про самовідвід судді Вітківського М.О. у цивільній справі № 528/1665/25 за позовом ОСОБА_1 до Гребінківської міської ради Полтавської області, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання нерухомого майна знищеним - задовольнити.

Секретарю судового засідання передати до канцелярії Гребінківського районного суду Полтавської області матеріали цивільної справи № 528/1665/25 для виконання відповідно до вимог, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя М. О. Вітківський