Справа №484/6693/25
Провадження №2/484/257/26
Ухвала

іменем України

09.01.2026 року м. Первомайськ

Суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Максютенко О.А., розглянувши заяву представника позивача адвоката Філатова Івана Леонідовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

встановив

в провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

07.01.2026 на адресу суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову шляхом заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Свою заяву обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , мати та дружина позивача і відповідачів. Згідно довідки від 03.07.2012 року за адресою: АДРЕСА_1 , проживала померла ОСОБА_2 , 1961 р.н., з 02.04.1986р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з нею були зареєстровані з 11.06.1994р. син ОСОБА_2 (відповідач по справі) та з 14.08.2001р. син ОСОБА_1 (позивач по справі). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який пос тійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановлено статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 . Згідно постанови Першої первомайської державної нотаріальної контори №1930 від 02.11.2025 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належить ОСОБА_2 , оскільки за матеріалами спадкової справи встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить іншим особам, що підтверджується випискою Первомайського МБТІ від 15.09.2025 року, а отже у ОСОБА_2 відсутнє спадкове майно, щодо якого звернулись особи для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивачу стало відомо, що його батько ОСОБА_2 (відопвідач по справі) у 2023 році продав 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , своєму синові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Рєстру прав власності на нерухоме майно №451572277 від 11.11.2025 року відповідач ОСОБА_2 є власником 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 162, виданий 22.02.2023 року, видавник Ткаченко Н.В., приватний нотаріус Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області, та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :02:018:0024 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 162, виданий 22.02.2023 року, видавник Ткаченко Н.В., приватний нотаріус Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області.

Зазначене свідчить про недобросовісну поведінку з боку відповідачів, які знаючи, що частина житлового будинку належить іншій особі, уклали договір купівлі-продажу.

Позивач вважає, що оскільки відповідачі діяли недобросовісно, то вони мають можливість надалі продати, подарувати частину вищезазначеного житлового будинку.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Враховуючи вищевикладене, вважає, що заяву позивача про забезпечення позову необхідно задовольнити, оскільки між учасниками справи існує спір і невжиття запропонованого заходу забезпечення позову може призвести до негативних наслідків для нього та зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачів до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Водночас вжиття заходів забезпечення позову не призведе до порушення принципу співмірності забезпечення позову щодо предмету спору, оскільки ці заходи спрямовані виключно на збереження вже існуючих обставин спірних правовідносин та не накладають обтяжливих обов`язків на відповідачів та третіх осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглянувши заяву вважаю, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В матеріалах справи є докази того, що нерухоме майно, відносно якого позивач просить заборонити вчиняти певні дії, належить відповідачу.

Згідно ст.ст. 149-153 ЦПК України суд вправі за заявою заінтересованої сторони спору на будь-якій стадії розгляду справи вжити заходи забезпечення позову і, зокрема, забороною вчиняти певні дії, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, забезпечення позову є сукупністю процесуальних дій, які гарантують позивачу виконання рішення суду в разі задоволення його позову та обмежують, насамперед, права відповідача на розпорядження спірним майном на час розгляду та виконання такого рішення.

Приймаючи до уваги, що невжиття заходів до забезпечення позову може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову, суд вважає необхідним задовольнити заяву, шляхом встановлення заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на 1/2 частину житлового будинку за вищевказаною адресою, що належить відповідачу по справі - ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 150-154 ЦПК України,

постановив

заяву представника позивача адвоката Філатова Івана Леонідовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 відчуження належної йому частини житлового будинку, шляхом заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідачі: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Ухвалу звернути до негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в разі якщо скарга не була подана. У разі якщо скарга була подана, ухвала набирає законної сили після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо ухвалу не буде скасовано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (отримання) безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: