Справа № 373/3335/25
Провадження № 2/373/376/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Залеської А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за письмовими матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

31.10.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 20000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 13.03.2013 по 04.02.2019 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з позивачкою. У зв`язку з військовою агресією росії проти України позивачка переїхала з дитиною на тимчасове проживання в Ірландію. Відповідач після розірвання шлюбу періодично надавав кошти на утримання сина, в середньому по 5000,00 грн у місяць, яких на теперішній час недостатньо для забезпечення потреб дитини. Вона (позивачка) від народження сина ніде не працює, оскільки займається здоров`ям та вихованням дитини. Матеріальної допомоги, яка виплачується в Ірландії, вистачає лише для забезпечення їхніх із сином мінімальних (базових) потреб. За її підрахунками щомісячні витрати на дитину для гармонійного розвитку в Ірландії складають приблизно 620-630 євро на місяць, що еквівалентно 30256 - 30744 грн, чого вона дати дитині не може. Їй відомо, що відповідач працює в КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа», де отримує заробітну плату в середньому 17607 грн на місяць. Крім цього, ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець, займається роздрібною торгівлею в неспеціалізованих магазинах та перебуває на спрощеній процедурі оподаткування (5% від отриманого доходу). Згідно офіційних статистичних даних середня заробітна плата фізичної особи-підприємця за видами економічної діяльності по Київській області у серпні 2025 р. складає 33272 грн. Тож сукупний дохід відповідача в середньому складає не менше як 50879,00 грн у місяць (17607 грн + 33272 грн.) У добровільному порядку сторони не досягли згоди щодо розміру аліментів, а тому позивачка звернулася до суду.

Також позивачка просила стягнути з відповідача на її корить понесені нею витрати на професійну правову допомогу адвоката при підготовці звернення до суду з даним позовом, які склали суму 7000,00 грн.

Ухвалою суду від 04.11.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов та докази обставинам, на які він посилатиметься. Також суд задовольнив клопотання позивачки та через систему «Електронний суд» отримав з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків Відповідь № НОМЕР_1 від 06.11.2025 та №1977942 від 06.11.2025 про джерела та суми доходів відповідача ОСОБА_2 за 2014 та 2015 роки, відповідно.

Сторони обмінялись заявами по суті спору та подали докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень, у строки, визначені судом та у відповідності до вимог закону.

27.11.2025 відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково, на суму стягуваних з нього аліментів - 5000,00 грн щомісяця. Виклав обставини та надав докази добровільної участі в матеріальному забезпеченні сина на постійній основі від моменту розірвання шлюбу по липень 2025 року допоки, як він стверджує, позивачка фактично відмовилась від отримання аліментів, заблокувавши свою банківську картку. Зазначив, що окрім надання щомісяця коштів на дитину, що кілька останніх років становило не менше 5000 грн у місяць, він купував і не відмовляється купувати сину необхідні для його розвитку вартісні речі, зокрема: у 2020 році він купив сину велосипед, а у 2022р. - ноутбук. Заперечуючи проти заявленого позивачкою розміру аліментів, відповідач зазначив, що позивачка ніколи не працювала та жила за рахунок відповідача та своїх батьків. Так само вона не бажає працювати в іншій країні - Ірландії, куди виїхала з дитиною, а визначені нею витрати на дитину в розмірі 620-630 євро на місяць (що приблизно 30744,00 грн) нічим не підтверджуються та, на його думку, розраховані таким чином, щоб за рахунок аліментів на дитину забезпечувати свої потреби та забаганки. Також відповідач зазначив, що він створив нову смію, в якій має ще одну малолітню дитину. Його дружина не працює та має ІІІ групу інвалідності, тож він один несе усі витрати на утримання своєї сім`ї, хоч теж має інвалідність. Звернув увагу, що син ОСОБА_4 досяг підліткового віку та відповідно до медичних документів є здоровим, протягом 2023-2025 років за медичною допомогою не звертався, що спростовує твердження позивачки про необхідність постійного догляду за ним та несення додаткових витрат, пов`язаних зі станом здоров`я дитини. В Ірландії позивачка отримує соціальну допомогу на себе та дитину, зокрема, згідно поданих нею документів на сина державна допомога виплачується у розмірі 140 Євро на місяць. Щодо нерухомого майна, про яке вказує позивачка, то відповідач пояснив, що єдине що він набув (придбав) після розірвання шлюбу, то це у 2021 році за договором купівлі-продажу майнові права на 1/2 частки квартири у м. Переяславі за ціною відповідної частки 51705,00 грн, в яку ще треба було вкласти великі кошти, щоб квартира стала придатною для проживання. Земельні ділянки площею 0,1 га (присадибна) та 0,003 га (для будівництва гаража), про які зазначає позивачка, набуті ним в порядку приватизації (безоплатно) ще під час шлюбу. Відповідач зазначив, що окрім аліментів він готовий нести додаткові витрати на дитину, які можуть виникнути. Просив суд врахувати, що його задекларований дохід як фізичної особи-підприємця є оборотним, та в основному йде на виробничі потреби, для придбання інвентарю, обслуговування техніки, закупівлю товару, сировини тощо. Чистий дохід від підприємницької діяльності (заробіток) у нього невеликий, а тому він працює у КП КОР» Переяслав-Хмельницьктепломережа на двох посадах (сторожа та електромонтера).

Також відповідач ОСОБА_2 подав клопотання про зменшення заявленої позивачкою суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до 2500,00 грн , застосувавши принципи пропорційності, розумності та об`єктивності. При цьому взяти до уваги типовість та малозначність цієї справи, співмірність її складності з наданими адвокатом послугами та їх якістю.

Письмовими матеріалами справи підтверджуються наступні фактичні обставини.

Згідно копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 03.09.2013, виданого Відділом державної РАЦСу реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького МРУ юстиції у Київській області, ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області народився ОСОБА_3 . Батько дитини - ОСОБА_2 , а мати - ОСОБА_1 (а.с.8).

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 04.02.2019 (справа № 373/2348/18) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 13 березня 2013 року Відділом державної РАСЦу реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області (актовий запис № 32) - розірвано (а.с.17-18).

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець. Вид діяльності 47.99: інші види роздрібної торгівлі поза магазинами. Номер запису: № 3002471 від 18.05.2009 (а.с.10).

Роздруківками скріншотів з інтернет мережі Facebook, позивачка підтверджує, що за номером мобільного телефону, який належить відповідачу: НОМЕР_3 , в мережі Інтернет розміщена реклама про продаж та монтаж сонячних електростанцій (а.с.42-44).

Згідно Відповіді № 1977937 від 06.11.2025 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів за 2024 рік ОСОБА_2 отримував заробітну плату в КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа», мав дохід як самозайнята особа, а також подав податкову декларацію як фізична особа-підприємець, в які задекларував дохід в сумі 4051179,7 грн, з якого сплачено єдиний податок (а.с.57-59)

Відповідь та № 1977942 від 06.11.2025 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів за 2025 рік свідчить, що ОСОБА_2 у період з 1 кварталу 2025 р. по 3 квартал 2025 р. отримав у КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» заробітну плату та у 2 кв. 2025 р. подав податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця на суму сукупного доходу за перше півріччя 214273,00 грн, з якого сплачено 10713,65 грн податку (а.с.60).

Згідно довідок КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» №471 та № 472 від 16.09.2025 ОСОБА_2 з 23.10.2020 працює в підприємстві на посаді сторожа (основна) та за період з березня 2025 р. по серпень 2025 р. ( 6 місяців) отримав 46137,95 грн. Також з 01.05.2024 ОСОБА_2 працює на посаді електромонтер (сумісництво) та за період з березня 2025 р. по серпень 2025 р. (шість місяців) отримав 31833,77 грн. (а.с.14-15).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за №443539539 від 15.09.2025 ОСОБА_2 на праві власності належить наступне нерухоме майно: земельна ділянка площею 0,1 га (кадастровий номер :01:076:0076) для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд - на підставі Свідоцтва про право власності № НОМЕР_4 від 31.01.2014; земельна ділянка 0,003 га (кадастровий номер :01:051:0283) для будівництва гаража - на підставі рішення Переяслав-Хмельницької міської ради від 01.08.2017; квартира АДРЕСА_1 (1/2 частка) - за договором купівлі-продажу майнових прав від 14.07.2021 (а.с.10-11).

Вказані обставини відповідач ОСОБА_2 не заперечує та надав документи, якими підтвердив, що відповідні земельні ділянки він отримав у власність у 2014 та 2017 роках, в порядку приватизації (безоплатно), в період шлюбу (а.с. 112-114).

На підтвердження набуття у власність майна (квартири) після розірвання шлюбу відповідач надав копію договору купівлі-продажу майнових прав №9 від 14.07.2021 та додатки до нього, з яких слідує, що предметом договору були майнові права (право на будівництво та отримання у власність) квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 76,6 кв.м. яку він - ОСОБА_2 придбав разом з ОСОБА_5 (майбутньою дружиною) на правах співвласництва. Квартира куплена у ТОВ «Будівельна компанія «Маестро» в недобудованому стані за ціною 103410,00 грн (а.с.105-111).

Згідно довідки Головного сервісного центру МВС № 31/3290АЗ-25012-2025 від 06.10.2025 (222892) за ОСОБА_2 20.07.2024 був зареєстрований транспортний засіб марки HYUNDAI SANTA FE. 1991, (2014), який 10.08.2024 перереєстрований на іншого власника ОСОБА_6 (актуальний власник). Станом на 03.10.2025 в ЄДРТЗ відсутня інформація про інші транспортні засоби, які зареєстровані/були зареєстровані за ОСОБА_2 (а.с.33).

Копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_5 підтверджується, що 03.08.2021 Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (актовий запис №143), прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_7 (а.с.101).

Згідно копії довідки до Акта огляду МСЕК серії КИО-1 № 0413433 ОСОБА_2 з 01 червня 2014 р. встановлена ІІІ група інвалідності довічно, в зв`язку з чим протипоказана важка фізична праця та рекомендовано нагляд у лікаря травматолога (а.с.100).

Згідно копії довідки до Акта огляду МСЕК серії КИО-1 № 366737 ОСОБА_5 (дружині відповідача) з 01 липня 2011 р. встановлена ІІІ група інвалідності довічно та рекомендовано працювати по спеціальності в умовах скороченого робочого дня, нагляд у лікаря ендокринолога (а.с.103).

Копія свідоцтва про народження (повторне) серії НОМЕР_6 від 28.06.2025, що видане Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області свідчить, що у відповідача ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась дочка ОСОБА_8 (а.с.102).

Згідно Акта депутата обстеження житлово-побутових умов №76 від 13.11.2025, що складений депутатом міської ради (а.с.104) та відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади №2023/004860158 від 29.06.2023 (а.с. 120) відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2 разом зі своєю сім`єю: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; дочкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; пасинком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За змістом листів (відповідей на запит адвоката) за №625 від 26.09.2025 та за №775 від 23.10.2025 КНП «Переяславський ЦМПСД» дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився здоровим; перебуває під медичним супроводом з народження; до шестирічного віку один - два рази на рік хворів на ГРІ, гострий бронхіт, в тому числі з ускладненням; Згідно записів в ЕСОЗ 13.03.2020 - проведено огляди дитини перед плановим щепленням; 30.08.2022 - огляд з приводу травми, у тому числі оглянутий ЛОР - патологій не виявлено; на «Д» обліку з приводу захворювань не перебуває. Протягом 2023-2025 років за медичною допомогою не звертався (а.с.31, 35).

Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, що надані ДПС за період з березня 2025 по серпень 2025 р. підтверджують, що позивачка ОСОБА_1 доходів з будь-яких джерел в Україні не має, податків не сплачує (а.с.36).

Роздруківки електронних довідок Відділу особистих послуг PAYE (Ірландія) свідчать, що відносно ОСОБА_1 за період з 01.01.2025 по 08.10.2025 у базі даних немає інформації про роботу чи пенсію (а.с.45-46).

Копія довідки з Департаменту соціального захисту Відділу допомоги на дітей вул. Святого Олівера Плункетта Леттеркенні графство Донегол (Ірландія) від 22.10.2025 свідчить, що дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.04.2025 по 31.10.2025 всього було виплачено 980 Євро, тобто по 140 Євро щомісяця (а.с.37-38).

Добровільна участь відповідача у вихованні та утриманні дитини після розірвання шлюбу (з березня 2019 року) підтверджується наданими ним копіями помісячних квитанцій з ПриватБанку за 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 роки (по липень 2025 р.) про перерахування коштів на рахунок одержувача позивачки ОСОБА_1 , із зазначенням призначення платежу: аліменти та подарунки дитині до свят (а.с.72-95);

Роздруківка скріншоту з додатку «Приват 24» свідчить про неуспішність операції по переказу аліментів - 5000 грн в зв`язку з неактивною карткою одержувача, внаслідок чого, як стверджує відповідач, з серпня 2025 року він не може здійснити жодного переказу коштів (аліментів) на утримання сина (а.с.96).

Копія рішення виконавчого комітету Переяславської міської ради №79-02 від 16.02.2021 (з додатком) «Про надання висновку про доцільність участі гр. ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » свідчить, що відповідач ОСОБА_2 та позивачка ОСОБА_1 не змогли домовитись про участь батька у спілкуванні та вихованні дитини, а тому Орган опіки та піклування за заявою відповідача, з метою захисту прав дитини надав висновок про доцільність участі ОСОБА_2 у вихованні сина, який після розірвання шлюбу залишився проживати з матір`ю ОСОБА_1 , та визначив рекомендовані дні та години для спілкування батька з дитиною (а.с.97-99)

Свою участь у додаткових витратах на дитину, окрім щомісячних грошових переказів, відповідач підтвердив копією товарного чеку № 6к1 від 26.08.2020 про купівлю велосипеда (Vento) STORM 24, вартістю 8999,00 грн та копією видаткової накладної №221438422 від 14.12.2022 на суму 21000,00 грн з гарантійним талоном на ноутбук Lenovo IdeaPad L3 15ITL6 (а.с.116-117);

При вирішенні спору сторін суд керується наступним.

Частиною першою ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно положень ч. 1 та ч. 2 ст. 27 названої Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтею 141 Сімейного кодексу України також визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (п.7, 8 ст. 7 СК України).

Згідно зі ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

В силу ч.2 ст. 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок стосується як матері, так і батька.

Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно вимог ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд має враховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

В силу ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 1 січня 2026 року для дітей віком від 6 до 18 років установлено прожитковий мінімум у розмірі 3512 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ч.3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У цій справі судом встановлено, що у сторін є спільна дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю (позивачкою у справі). Основне матеріальне забезпечення дитини як під час шлюбних відносин сторін, так і після розірвання шлюбу здійснює батько дитини - відповідач ОСОБА_10 , по тій причині, що позивачка ОСОБА_1 ніде не працювала та не працює, а отже не має заробітку (доходу) від роботи.

Поважних причин не працевлаштування позивачки та неотримання нею власного доходу для участі у матеріальному забезпеченні та задоволенні основних потреб дитини на теперішній час судом не встановлено, адже син ОСОБА_3 досягнув підліткового (12-річного) віку та згідно медичних відомостей є фізично здоровим.

Відповідач ОСОБА_2 після розірвання шлюбу, з березня 2019 року в добровільному порядку сплачував позивачці кошти (аліменти) на утримання дитини, щомісяця (з незначним періодичним простроченням), розмір яких складав не менше ніж 1,5 прожиткового мінімуму, встановленого законом на дитину відповідного віку. У 2024-2025 роках відповідач платив аліменти по 5000,00 грн щомісяця. З серпня 2025 року позивачка відмовилась від отримання коштів (грошових переказів) від відповідача, вважаючи таку матеріальну підтримку сина неналежною в порівнянні з його доходами, та звернулась до суду з вимогами про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину по 20000,00 грн щомісяця. Така вимога обумовлена не майновим станом відповідача, а й збільшенням витрат на дитину у зв`язку з переїздом у 2025 р. на проживання до Ірландії, де за її підрахунками для повного забезпечення усіх потреб дитини потрібно не менше 30000,00 грн на місяць.

Відповідач ОСОБА_2 має постійний дохід (заробітну плату) від основної роботи та роботи за сумісництвом у КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа», яка в середньому (за шість останніх місяців) у 2025 році склала 17607 грн на місяць. Крім цього відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець та активно займається підприємницькою діяльністю в сфері торгівлі та послуг, однак чистий дохід (заробіток) від підприємництва суду не повідомив, а тому, суд бере за основу офіційні статистичні дані на сайті http://kyivobl.ukrstat.gov.ua про середню заробітну плату за видами економічної діяльності (з розрахунку на 1 штатного працівника) по Київській області, яка у серпні 2025 р оку склала 33272 грн.

З врахуванням таких обставин, суд вважає, що розмір аліментів на дитину, який сплачував відповідач у добровільному порядку (5000 грн у місяць) є неналежним та з урахування збільшення витрат на дитину у зв`язку з переїздом до іншої країни аліменти мають бути вищими, оскільки сукупний середньомісячний дохід відповідача (приблизно 50879,00 грн), його майновий стан та можливості дозволяють нести більші витрати на утримання сина.

Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки суд також враховує сімейний стан відповідача, який має та самостійно утримує сім`ю у складі чотирьох осіб: дружина, малолітня дочка 2023 р.н. та пасинок (син дружини), 2010 р.н. Дружина відповідача ОСОБА_6 та сам відповідач ОСОБА_2 мають ІІІ групу інвалідності, що вимагає періодичного оздоровлення та реабілітації.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги наявність не лише у батька, а й у матері обов`язку брати участь у вихованні та утриманні дитини, враховуючи бажання батька окрім сплати аліментів робити подарунки сину та , враховуючи інтереси дитини у такій, не примусовій участі батька в його житті, керуючись принципом справедливості, співмірності та пропорційності, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 10000,00 грн щомісячно.

Отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачка на підставі п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні позову та не сплачувала його, а тому в силу ч.6 ст. 141 ЦПК України судовий збір у визначеному Законом розмірі: 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн, що понесені позивачкою в процесі підготовки звернення до суду підтверджуються наступними документами: копією ордеру на надання правничої допомоги Серії АІ №1998104 від 12.09.2025 ОСОБА_1 адвокатом Ревою О.І. на підставі договору за №6 від 10.09.2025; копіями платіжних інструкцій № @2PL290103 від 17.09.2025 та за № @2PL106753 від 29.10.2025 про здійснення оплати послуг адвоката Реви О.І. за консультацію та інші послуги з правової допомоги в розмірі 5000 грн та 2000 грн.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, окрім положень щодо пропорційності такого відшкодування положень (ч 2 ст. 141 ЦПК України), суд також керується положеннями частини 3 статті 141 ЦПК України та виходить з критерію реальності адвокатських витрат (дійсності та необхідності), їх обсягу в залежності від конкретних обставин справи, її складності та фінансового стану обох сторін, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

У цій справі суд вважає за необхідне застосувати положення закону щодо пропорційності відшкодування судових витрат розміру задоволених позовних вимог, що становить 50%, а тому стягує з відповідача на користь позивачки 3500,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу (7000 х 50%).

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77- 81, 82, 263-265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень) щомісячно, починаючи з 31.10.2025 і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3500,00 грн (три тисячі п`ятсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду в частині стягнення аліментів в розмірі платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання суддею.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Суддя А.О. Залеська