справа № 335/3343/25
провадження № 2/208/2121/26
06 січня 2026 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді Гречаної В.Г.,
за участі секретаря судового засідання Агеєвої В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кам`янське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №335/3343/25 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу-
До Заводського районного суду міста Кам`янського за підсудністю з Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшли матеріали цивільної справи № 335/3343/25 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Свої позовні вимоги представник позивача Моторного(транспортного) страхового бюро України адвокат Попсуй Олександр Олександрович обґрунтовує тим, що 13.05.2023 року о 23:50 на перех. Вул. Українська/пр. Соборний, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «LEXUS» д.н.з. НОМЕР_1 допустив зіткнення з транспортним засобом «SKODA», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 .
На дату скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Вина відповідача у скоєнні вищевказаного ДТП підтверджується постановою у справі № 331/3443/23 Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2023 року та матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Згідно до висновку експерта автотоварознавчого дослідження № 1321, складеного експертом ОСОБА_3 розмір завданих збитків становить 214 409,12 грн.
16.08.2023 року провідним експертом відділу експертиз С. Шуляком, було складено розрахунок вартості утилізації КТЗ марки «SKODA OCTAVIA» з номерними знаками НОМЕР_2 після ДТП та розмір регламентної виплати, відповідно до якого, розмір регламентної виплати становить 121 915,55 грн.
Дана шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі.
Власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 , з метою отримання відшкодування, звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 213643935 термін дії з 10.03.2023 року по 09.03.2024 року включно.
Керуючись нормами п.п. «а» п.41.1 ст. 41 Закону в редакції, яка діяла на момент ДТП МТСБУ 17.08.2023 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 121 915,55 грн за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу.
Крім того, МТСБУ понесло витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 3 346,00 грн.
Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок відшкодування шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
16.10.2024 року відповідачу було надіслано лист-претензію, яким його було проінформовано про необхідність компенсувати зазначені витрати та запропоновано у добровільному порядку компенсувати МТСБУ зазначену частину витрат, відповіді відповідачем не надано.
Враховуючи вищевикладене просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти у розмірі понесених витрат, а саме 125 261,55 грн та судові витрати.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2025 року цивільну справу №335/3343/25 передано до провадження судді Гречаній В.Г.
Згідно із відповіддю № 1731708 від 03.09.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Заводського районного суду міста Кам`янського від 04.09.2025 року року зобов`язано Міністерство соціальної політики, сім`ї та єдності України надати інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, щодо відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається із відповіді № 1759299 від 10.09.2025 року щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, ОСОБА_1 зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 10.09.2025 року відкрито провадження у цивільній справі №335/3343/25 та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
01.10.2025 року представник позивача адвокатом Попсуй О.О. подав до суду клопотання, у якому просить проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 про місце, день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку «Укрпошта» за адресою його реєстарції як внутрішньо переміщеної особи, що в розумінні ч. 8 ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням про розгляд справи.
В судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 174, ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.280,281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.
Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та прийшов до наступних висновків.
Постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч.2 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_2 подав до МТСБУ заяву від 09.05.2023 року про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП. До заяви було додано поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 213643935 термін дії з 10.03.2023 року по 09.03.2024 року включно.
Відповідно до Полісу 213643935 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між «Арсенал Страхування» та ОСОБА_4 , застраховано транспортний засіб «SKODA OCTAVIA» державний номерний знак НОМЕР_2 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником SKODA OCTAVIA» державний номерний знак НОМЕР_2 , сірого кольору, 2003 року випуску є ОСОБА_2 .
Відповідно до Звіту № 1321 про оцінку автомобіля «SKODA OCTAVIA» державний номерний знак НОМЕР_2 вбачається:
- ринкова вартість вказаного автомобіля складає 168 456,7 грн;
- вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 533 482,87 грн;
- коефіцієнт фізичного зносу складає (ЕЗ) становить 0,7000;
- вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту зносу складових (Сврз) становить 214 409,12 грн.
Як вбачається з наявного рахунку № НОМЕР_4 ФОП ОСОБА_3 вартість наданих ним послуг для Моторного (транспортного)страхового бюро України складає 1450,00 грн, які сплачені позивачем відповідно до платіжної інструкції № 974519 від 16.08.2023 року.
Згідно до платіжної інструкції № 975540 від 12.09.2023 року позивачем сплачено ТОВ «Аудатекс Україна» за надані послуги суму в розмірі 1896,00 грн.
У відповідності до п.п. «а» п.41.1 ст. 41 Закону в редакції, яка діяла на момент ДТП МТСБУ 17.08.2023 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі, а саме ОСОБА_2 в розмірі 121 915,55 грн за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 974603 від 17.08.2023 року.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частини 1 та 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Спірні цивільно-правові відносини у сфері страхування відповідальності власників транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п. «а» ч. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Судом встановлено, що на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і його вина встановлена постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2023 року.
Частинами 1 та 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
У відповідності зі ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Як зазначено в ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі.
Відповідно п. 1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
Моторне (транспортне) страхове бюро України виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та здійснило регламентну виплату у розмірі 121 915,55 грн. власнику пошкодженого автомобіля.
Як зазначено в правовій позиції, висловленої Верховним Судом України у справі №6-2188цс16 від 16 листопада 2016 року: «Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати саме регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність».
Таким чином, до позивача, як до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми у розмірі 121 915,55 грн. перейшло право вимоги, яке потерпіла особа на підставі ст.ст. 1187, 1188 ЦК України, мав би до відповідача ОСОБА_1 .
Все вищевикладене свідчить про обґрунтованість звернення другого учасника пригоди до позивача і одержання ним відповідного страхового відшкодування.
Таким чином, оскільки позивач виконав свої зобов`язання страховика у повному обсязі, до нього, у розумінні статті 1191 ЦК, перейшло право вимоги відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдані збитки.
Також суд вважає, що позивачем доведені понесенні витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі в сумі 3 346,00 грн.
Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити у повному обсязі.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 16.11.2016 №62948871 (справа №761/6313/14-ц), яка відповідно до статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК) підлягає урахуванню судом.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за можливе стягнути з відповідача судові витрати по справі у розмірі 3028,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 355 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити у повному обсязі.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його переглядякщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя В.Г.Гречана