Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/2413/25
Провадження № 2/494/20/26
12.01.2026 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
судді - Римаря І.А.,
за участю: секретаря судового засідання Антонишиної І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №494/2413/25 за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів, -
03.11.2025 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів.
03.11.2025 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана для розгляду судді Римар І.А.
Суд також вважає заначити, що у зв`язку з надмірним навантаженням справами, яке виходить за межі фізичної можливості розгляду кожної справи у розумні строки, оскільки у Березівському районному суді Одеської області наразі працює 2 (два) судді (за штатом 4 (чотири)), та які є водночас слідчими суддями, постійним відключенням електроенергії та повітряними тривогами на території Одеської області, тому суд позбавлений можливості проводити розгляд справи в розумні строки визначені ЦПК України.
Ухвалою суду від 17.11.2025 року вказаний позов було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 05.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду.
У своїй заяві представник позивача посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено пільгу у розмірі 1807.45 грн. з 01.05.2024 року, однак згідно довідки з відділу опрацювання документації встановлено, що відповідачу надміру виплачена сума пільги у розмірі 2009.05 коп. за період з 01.01.2025 року по 31.01.2025 року. Таким чином ОСОБА_1 неправомірно отримав пільгу. Станом на дату подання позовної заяви до суду, відповідач у добровільному порядку не повернув надміру отриману пільгу. У зв`язку з вищевказаним, представник позивача просить стягнути з відповідача кошти в рахунок переплати пільги у розмірі 2009.05 грн. та судові витрати.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 03.02.2026 року.
Представник позивача у судове засідання 12.01.2026 року не з`явився, однак 09.01.2026 року на адресу суду надіслав заяву про слухання справи без його участі (а.с.33-34).
Відповідач відзив або заперечення на позов до суду не надав; в судове засідання 12.01.2026 року не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв. Про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, так на його адресу направлялась ухвала про відкриття провадження у справі та судова повістки про виклик до суду, що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень та витягом з офіційного сайту Укрпошти (а.с.31-31), також ОСОБА_1 повідомлявся у телефонному режимі, про що свідчить телефонограма (а.с.30), а тому на підставі ст.128-130 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.
Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».
За таких обставин, у зв`язку з воєнним станом на території України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за її відсутності та ігнорування виклику до суду відповідачем, суд дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами.
В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання, вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Врахувавши думку представника позивача, викладену ним в його письмовій заяві, відсутність відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 2 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В силу ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Ст. 13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, є органом державної виконавчої влади і уповноважений державою на реалізацію державної політики в сфері забезпечення збору страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 02.05.2024 року звертався до Пенсійного фонду України з заявою про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива та скрапленого газу (а.с.12-13).
24.02.2025 року відповідач подав до Управління ПФУ заяву про припинення житлової субсидії/пільги (а.с.6 зворотній бік-7).
Відповідно до протоколу розрахунку надміру виплаченої суми пільги від 04.03.2025 року, сума надміру виплаченої пільги утворилась за період з 01.01.2025 року по 31.01.2025 року в розмірі 2009.05 грн. (а.с.10 зворотній бік).
Згідно рішення головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 05.03.2025 року №30, у зв`язку з припиненням виплати пільги за особистою заявою ОСОБА_1 утворилась надміру виплачена сума пільги у розмірі 2009.05 грн., яка підлягає поверненню на рахунок органів Пенсійного фонду України (а.с.11).
10.03.2025 року було сформовано лист на ім`я відповідача за адресою його реєстрації та повідомлено про суму переплати пільги з проханням повернути на відповідний розрахунковий рахунок суму переплати (а.с.10), але вказаний лист був проігнорований відповідачем, доказів протилежного суду не надано.
Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 року № 1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України», починаючи з 1 грудня 2022 року призначення житлових субсидій та пільг здійснюється органами Пенсійного фонду України. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача суми надмірно виплачених бюджетних коштів на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Ч. 1 ст. 89 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Крім того, відповідно до п. 14 Постанови КМУ від 04.06.2015 № 389 «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї» (зі змінами), надання раніше призначеної пільги припиняється у разі: якщо пільговиком приховано або навмисно подано малодостовірні дані про доходи будь-кого із членів сім`ї пільговика, що вплинуло на визначення права на пільги, з місяця, в якому виявлено порушення; за заявою пільговика з місяця, що настає за місяцем її подання, якщо інше не обумовлено заявою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Разом з тим у ст. 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.
Згідно з ст. 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Відповідач повідомлявся про необхідність повернення надміру виплачених коштів, однак не здійснив жодних дій на їх повернення. Доказів повернення визначеної суми суду не надано.
Таким чином на основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача 2009.05 грн. надміру виплачених коштів у виді пільги за період з 01.01.2025 року по 31.01.2025 року року, є законною, при цьому підтверджена належними та достатніми доказами, у зв`язку з чим пред`явлений позов підлягає задоволенню.
Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи факт задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 1212, 1215 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву №494/2413/25 за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).
Повний текст рішення виготовлений та підписаний 13.01.2026 року.
Суддя І.А. Римар