СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11665/25

пр. № 2/759/990/26

12 січня 2026 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва, у складі головуючої судді Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Чугай В.М., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Житлово-будівельного кооперативу «АВІАТОР-15» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року Житлово-будівельний кооператив «АВІАТОР-15» через свого представника - адвоката Кулачка Т.М. звернулось до Святошинського районного суду міста Києва із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послугу розмірі 11 677,24 гривень та судових витрат у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі Житлово-будівельного кооперативу «АВІАТОР-15». ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 .

Позивач зазначає, що він управляє та утримує вказаний багатоквартирний будинок та прибудинкову територію, затвердив кошторис, штатні розписи, відповідно до яких на умовах окремих трудових договорів оплачує працю робітників, уклав та виконує умови договорів з виконавцями житлово-комунальних послуг. Відповідач, у свою чергу, отримує житлово-комунальні послуги та зобов`язаний вчасно щомісячно сплачувати за це кошти.

Однак, відповідач, як власник квартири АДРЕСА_2 , має заборгованість за внесками на утримання будинку та прибудинкової території та на капітальний ремонт за період з березня 2022 року по квітень 2025 року у загальному розмірі 11 424,78 грн.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 11 677,24 грн. та вирішити питання судових витрат.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» (; місцезнаходження: 01001, місто Київ, вул. Трьохсвятительська, буд. 4-В): 1) копію документу, що підтверджує право власності на квартиру АДРЕСА_2 ; 2) копію документу, який підтверджує площу квартири АДРЕСА_2 (технічний паспорт тощо); 3) інформацію про власника квартири АДРЕСА_2 (прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків).

10 липня 2025 року від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» надійшла витребувана інформація, відображена у листі №062/14-6532 від 09.07.2025 року. Так, вказаний лист містить інформацію про те, що згідно з даними реєстрових книг квартира АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20.12.2002 року. Крім того повідомлено, що копії технічних паспортів в КП КМР «КМ БТІ» не зберігаються. Надали копії фрагментів поверхового плану 4-го поверху та експлуатації внутрішніх площ на квартиру АДРЕСА_2 , виконані станом на 1990 рік.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі від 03 червня 2025 року та примірник позовної заяви з додатками були направлені відповідачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його зареєстроване місце проживання відповідно до відомостей з Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Святошинської РДА - АДРЕСА_3 .

Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, поштовий конверт повернувся до суду без вручення. На довідці про причини повернення / досилання стоять відмітки «повертається» та «за закінченням терміну зберігання».

Суд повторно направив копію ухвали про відкриття провадження у справі та примірник позовної заяви з додатками на зареєстроване місце проживання відповідача.

Поштовий конверт повторно повернувся до суду без вручення. На довідці про причини повернення / досилання стоять відмітки «повертається» та «за закінченням терміну зберігання».

Частина 1 статті 131 ЦПК України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи

У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Суд також звертає увагу, що листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22).

Суд зауважує, що наразі у суду відсутні можливості сповіщення відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, а подальші, додаткові дії щодо направлення виклику відповідачу до суду за місцем його реєстрації призведуть лише до несвоєчасності розгляду справи.

Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оскільки справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасники справи у судове засідання не викликалися.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що відповідно до копії Технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 , складеного станом на 05.05.1993 року, вказаний житловий будинок перебуває на балансі Житлово-будівельного кооперативу «АВІАТОР-15».

Відповідно до п. 2.1 Статуту Житлово-будівельного кооперативу «АВІАТОР-15», затвердженого Загальними зборами членів Житлово-будівельного кооперативу «АВІАТОР-15» Протокол №2 від 15 грудня 2016 року, метою діяльності кооперативу є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів Кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, а також забезпечення: належного утримання будинку та прибудинкової території; реалізації власниками квартир та нежитлових приміщень будинку своїх прав на володіння, користування та розпорядження об`єктами будинку, що перебувають у спільній власності членів Кооперативу; належного отримання мешканцями будинку житлово-комунальних послуг; виконання власниками квартир, жилих і нежилих приміщень будинку вимог «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», Житлового кодексу України, Закону України «Про кооперацію».

Пунктом 4.2 Статуту визначено, що у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирних будинків за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 перебуває неподільне майно: приміщення загального користування (у тому числі допоміжне), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання, інженерні мережі та комунікації всередині або за межами будинків, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирні будинки і належна до них прибудинкова територія.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач управляє та утримує багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_1 та прибудинкову територію, уклав та виконує умови договорів з виконавцями житлово-комунальних послуг, зокрема уклав наступні договори з постачальниками житлово-комунальних послуг: Договір про постачання електричної енергії споживачу від 13.12.2018 року, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ»; Договір №2201-2 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення, знешкодження, захоронення) від 04.01.2022 року, укладений з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ; Додаткова угода №8 від 01.12.2021 року до Договору про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів від 31.07.2003 року № D24P 0634, укладену з Приватним акціонерним товариством «ОТІС»; Договір підряду № D24Т3868 на виконання ремонтних робіт від 15.07.2024 року, укладений з Приватним акціонерним товариством «ОТІС»; Договір № 101/2023 від 31.08.2023 року, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «БАЛАНС-СЕРВІС», про виконання робіт по технічному та аварійному обслуговуванню внутрішньо-будинкових систем центрального опалення, індивідуального теплового пункту гарячого і холодного водопостачання, каналізації та дощової каналізації.

У відповідності до свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 20 грудня 2002 року, квартира АДРЕСА_5 складається з 1 кімнати загальною площею 42,3 кв.м. належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами ЦК України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з нормами статей 319, 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Частиною другою статті 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несучі-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електронне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, про що зазначено у ст. 360 ЦК України.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, регулює Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», в статті 7 якого зазначено, що співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг (стаття 6 Закону про житлово-комунальні послуги).

За визначенням, наданим у статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Стаття 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до положень статей 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 611 ЦК України регулює, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Окрему увагу суд звертає на те, що з огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13).

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №755/14208/17-ц (провадження № 61-6040св19), постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).

Судом встановлено, що відповідно до Акту звірки розрахунків за комунальні послуги за березень 2022 року - квітень 2025 року за адресою: АДРЕСА_3 , складеного ЖБК «АВІАТОР-15», загальна заборгованість відповідача склала 11 677,24 грн.

Зважаючи на встановлену інформацію, суд доходить висновку, що нарахування боргу ОСОБА_1 здійснювалось у період з березня 2022 року по серпень 2023 року у розмірі 252,54 грн. щомісячно, що відповідає рішенню зборів уповноважених членів Житлово-будівельного кооперативу «АВІАТОР-15», відображеного у протоколі №05/06-2019 від 05.06.2019 року (внесок за капітальний ремонт - 0,80 гривень за 1 кв.м.; внесок за утримання будинків та прибудинкової території: для квартир першого поверху - 4,71 грн. за 1 кв.м., для квартир другого і вище поверху - 5,22 грн. за 1 кв.м.).

Нарахування боргу у період з вересня 2023 року по квітень 2025 року здійснювалось у розмірі 356,58 грн. щомісячно, що відповідає протоколу засідання правління Житлово-будівельного кооперативу «АВІАТОР-15» №1/01-08/23 від 01.08.2023 року (внесок за капітальний ремонт без змін - 0,80 гривень за 1 кв.м.; внесок за утримання будинків та прибудинкової території: для квартир першого поверху - 7,07 грн. за 1 кв.м., для квартир другого - шістнадцятого поверхів - 7,70 грн. за 1 кв.м.).

Відповідачем заявлений розмір заборгованості належними та допустимими доказами не спростований.

Таким чином, відповідач не вносить у повному обсязі плату за отриманні житлово-комунальні послуги в результаті чого виникла заборгованість, розмір якої станом на квітень 2025 року складає 11 677,24 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини, за результатами оцінки викладених у позовній заяві аргументів і наданих позивачем доказів суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог Житлово-будівельного кооперативу «АВІАТОР-15» про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 11 677,24 грн.

Щодо судових витрат.

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу.

У поданому позові позивач просить стягнути із відповідача на свою корить судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Так, на підтвердження витрат на правову допомогу позивач долучив до матеріалів справи: копію Договору про надання правничої допомоги №24/04/25-1 від 24 квітня 2025 року про надання Адвокатським бюро «ТАРАС КУЛАЧКО ТА ПАРТНЕРИ» (Бюро) правової допомоги Житлово-будівельному кооперативу «АВІАТОР-15» (Клієнт) у п. 3.1 якого узгоджено, що загальна вартість Послуг складає 3 000,00 грн.; Акт приймання-передачі наданих послуг (детальний опис наданих послуг) від 26 травня 2025 року у відповідності до котрого Клієнту надані Послуги щодо складення позовної заяви про стягнення з власника квартири АДРЕСА_2 на користь Клієнта заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, за які Клієнт зобов`язаний сплатити Бюро 3 000,00 грн.; платіжну інструкції №1531 від 30.04.2025 року з якої вбачається, що ЖБК «АВІАТОР-15» здійснило на користь АБ «ТАРАС КУЛАЧКО ТА ПАРТНЕРИ» переказ коштів у розмірі 1 500,00 грн. із призначенням платежу: оплата згідно рахунка №1 від 24.04.2025р. за правову допомогу згідно Угоди №24-04-25-1 від 24.04.2025р. без ПДВ; Ордер надання правничої допомоги серії АІ №1907141 від 27 травня 2025 року, з якого встановлено, що правом представляти Житлово-будівельний кооператив «АВІАТОР-15» у Святошинському районному суді міста Києва наділений адвокат Кулачко Тарас Миколайович; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №5221/10, видане на ім`я Кулачко Тарас Миколайович та посвідчення адвоката України.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Крім того, суд враховує, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 06грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а від відповідача не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, із відповідача на користь позивача слід стягнути 3 000,00 грн. підтверджених витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо судових витрат по сплаті судового збору.

Позивач надає суду платіжну інструкцію №1521 від 24 квітня 2025 року, зі змісту якої вбачається, що ЖБК «АВІАТОР-15»здійснено платіж у розмірі 3 028,00 гривень на сплату судового збору за подачу позовної заяви до Святошинського районного суду міста Києва.

Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 3 028,00 гривень.

Керуючись: ст. 4, 7, 10, 13, 81, 130, 141, 223, 247, 263-266, 274 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Житлово-будівельного кооперативу «АВІАТОР-15» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «АВІАТОР-15» (; місцезнаходження: 03179, м. Київ, вул. Академіка Єфремова, буд. 17) заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 11 677 (одинадцять тисяч шістсот сімдесят сім) гривень 24 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «АВІАТОР-15» (; місцезнаходження: 03179, м. Київ, вул. Академіка Єфремова, буд. 17) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12 січня 2026 року.

Суддя Н.О.Горбенко