Справа № 199/5808/25
Провадження № 2-п/932/48/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді Леміщенко О.О., за участю секретаря судового засідання Маншиліна Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,-

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2025 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Дніпра через підсистему «Електронний суд» із заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 199/5808/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», в інтересах якого діє Варшавський Костянтин Антонович, до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування зави зазначено, що заявник не мала можливості приймати особисту участь в судових засіданнях через її перебування за кордоном, жодних судових повісток не отримувала, та про їх знаходження в особистому електронному кабінеті не була обізнана. Зазначає що її відсутність не була свідомою, та вона не відмовляється від реалізації своїх процесуальних прав. Також зазначає, що вона не укладала жодних договорів із позивачем по справі та не отримувала від них жодних фінансових послуг, а тому виникають сумніви щодо належності відповідача та законність переходу права вимоги. Додатково вказує, що у первісного кредитора рішенням НБУ було анульовано ліцензію та це також визиває сумніви у заявника щодо законності та обґрунтованості заявленої заборгованості. Сама заявник має багато кредитів та намагається добросовісно їх погашати, однак деякі кредитодавці не йдуть на контакт через недобросовісну поведінку.

Заяву було зареєстровано 15 грудня 2025 року в автоматизованій системі документообігу (Д-3).

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18 грудня 2025 року, заяву було передано на розгляд судді Шевченківського районного суду міста Дніпра Леміщенко О.О.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 19 грудня 2025 року, заву про перегляд заочного рішення було прийнято до розгляду, призначено судове засідання.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Жодних заяв або клопотань до суду не надходило.

За приписами ч. 1 ст. 287 ЦПК України, Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами за відсутності учасників справи не здійснювався.

Дослідивши матеріал цивільної справи, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 вказує, що вона не була обізнана про наявність судових повісток, про її виклик у судове засідання, в особистому електронному кабінеті, та не могла бути присутньою на судових засідання 15.09.2025 року та 14.10.2025 року через перебування за кордоном, на підтвердження чого вона надала копію свого закордонного паспорту та електронні авіаквитки.

Однак вказані доводи суд сприймає критично, та зазначає, що відповідно до ст. 14 ЦПК України, у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Як вбачається з автоматизованої системи документообігу (Д-3), яка використовується у судді та інтегрована до Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, ОСОБА_1 має зареєстрований особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд».

Ухвалу про відкриття провадження у справі № 199/5808/25 від 04 серпня 2025 року заявниця отримала 04 вересня 2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу «Ухвали» до електронного кабінету ОСОБА_1 .

Судом також були сформовані судові повітки про виклик заявника, яка на час розгляду справи перебувала в статусі відповідача, а саме: судова повістка від 09.09.2025 року про виклик ОСОБА_1 до суду на 15.09.2025 року о 09:15 годині, яку заявниця отримала в особистому кабінеті 09.09.2025 року о 18:31 годині; судова повістка від 16.09.2025 року про виклик ОСОБА_1 до суду на 14.10.2025 року о 09:30 годині, яку заявниця отримала в особистому кабінеті 17.09.2025 року о 16:34 годині; судова повістка від 20.010.2025 року про виклик ОСОБА_1 до суду на 20.11.2025 року о 09:15 годині, яку заявниця отримала в особистому кабінеті 20.10.2025 року о 23:44 годині.

Враховуюче те, що ОСОБА_1 особисто зареєструвала електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», та як вбачається з її заяви, була обізнана про можливість звернення кредитора до суду із позовом про стягнення заборгованості, то повинна була усвідомлювати, про необхідність здійснювати перевірку свого особистого електронного кабінету для своєчасного отримання інформації про відкриття цивільного провадження, в якому вона може бути стороною. Так звана «необізнаність» заявника, на яку вона вказує у заяві, не знаходить відображення у матеріалах справи та заяві, так як наявність особистого кабінету в підсистемі «Електронний суд» означає, що ОСОБА_1 , під час реєстрації особистого кабінету, усвідомлювала для чого вона його реєструвала та для яких цілей він використовується.

Ствердження заявника про неможливість бути особисто присутньою у судових засідання, призначених 15.09.2025 року та 14.10.2025 року, в наслідок чого вона не могла реалізувати свої процесуальні права, також не приймаються судом.

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 58 ЦПК України встановлено, що особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За приписами ст. 212 ЦПК України, учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Учасник справи, його представник подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Заявник вказує на те, що приймати участь у судовому засіданні вона не мала можливості через її перебування за кордоном та припаданням на цей день вильоту з аеропорту, на підтвердження цього суду було надано копію закордонного паспорту та копії авіаквитків. Однак, на думку суду, перебування заявника за кордоном під час розгляду цивільної справи про стягнення заборгованості з неї та у зв`язку з цим неявка до суду, не може бути визнано як поважна причина неявки до суду. Як було встановлено судом раніше, ОСОБА_1 належним чином повідомлялася про судові засідання, а тому мала можливість своєчасно звернутися до суду із клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, або звернутися за професійною правничою допомогою до адвоката, який би міг представлять її законні інтереси під час судового розгляду справи.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні. ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату розгляду справи, однак наданим їй правом бути присутньою у судовому засіданні не скористалася. До суду із заявою про відкладення судового засідання не звернулася, та не скористалася іншими, встановленими закон, способами участі у судовому засіданні.

Щодо квитків які, на думку заявника, підтверджують поважність неявки у судове засідання, суд також не визнає їх як доказ на підтвердження поважності неявки до суду. Лише одна надана копія авіаквитка відноситься безпосередньо до дати судового засідання, а саме на 15.09.2025 року. Однак як вбачається зі змісту даного авіаквитка, виліт за ним (fly out оригінальне зазначення часу вильоту у авіаквитку) повинен був відбутися у 21:10 годині, а засідання по справі 15.09.2025 року повинно було відбутися о 09:15 годині. На думку суду, здійснення вильоту авіарейсу о 21:10 годині ніяким би чином не вплинуло на перебування ОСОБА_1 у судовому засіданні у 09:15 годині. Щодо інших днів судових засідань 14.10.2025 року та 20.11.2025 року, суду не було надано належних доказів на підтвердження поважності неявки у судове засідання заявника.

Щодо мирного врегулювання спору та добросовісної поведінки особи, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 зазначає у заяві про перегляд заочного рішення, що вона звернулася 10 квітня 2025 року до кредитора із пропозицією погасити заборгованість у сумі 10000,00 гривень для закриття кредиту, однак їй повідомили про підготовку звернення до суду, а також не було запропоновано жодного механізму врегулювання заборгованості.

У статті 16 ЦПК зазначено, що сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

Заперечення заявника про те, що їй не було запропоновано жодних засобів погашення заборгованості суд не приймає до уваги та зазначає, що досудове врегулювання є правом сторін, а не обов`язком. Самим заявником не надано жодних доказів того, що кредитор повинен був запропонувати спосіб досудового вирішення спору.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258-261, 287, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, ухваленого 20 листопада 2025 року по цивільній справі № 199/5808/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», в інтересах якого діє Варшавський Костянтин Антонович, до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30 (тридцяти) денний строк з дня проголошення ухвали про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена та підписана суддею 05 січня 2026 року.

Суддя О.О. Леміщенко