Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2026 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Гришка О.Я., з участю секретаря судового засідання Федорини А.А., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» (далі - ТОВ «ФК «Процент») 22.10.2025 звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У позовній заяві вказано, що відповідно до укладеного між «ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 кредитного договору № 2497-1739-1 від 18.11.2023, відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 гривень, строком на 365 днів (до 17.11.2024), шляхом переказу коштів на платіжну картку відповідача зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,50% від суми кредиту за кожен день користування (1277,50% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та був підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Позивач зазначає, що підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту.

Позивач вказує, що відповідач своєчасно не сплатив нараховані відсотки відповідно до графіку платежів, не повернув суму кредиту, в зв`язку з чим виникла заборгованість, що має відображення у розрахунку заборгованості, чим порушує умови кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача за кредитним договором становить: 4000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 51100,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 18.11.2023 по 17.11.2024, що нараховані відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 3,50 % за кожен день користування кредитом (1277,50% річних) та графіку платежів.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором, позивач ТОВ «ФК «Процент» просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 2497-1739-1 від 18.11.2023 в розмірі 55100,00 грн., що складається з: 4000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 51100,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 18.11.2023 по 17.11.2024, що нараховані відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 3,50 % за кожен день користування кредитом (1277,50% річних) та графіку платежів, стягнути судові витрати у розмірі 2422,40 грн. та 10000,00 грн. витрати на правову допомогу.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 03.11.2025 було відкрито провадження у даній справі та справа була призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що він дійсно отримав споживчий кредит (мікрозайм) у сумі 4 000 грн. 18 листопада 2023 року, однак, вважає, що відсотки, які позивач просить стягнути є завищеними. Відповідач вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження переходу права вимоги до нього до позивача у справі. Відповідач вважає, що загальний розмір штрафів, пені та інших платежів не може перевищувати подвійного розміру отриманого кредиту, тобто 8000 грн. Відповідач вказує, що у справі відсутні докази фактичного перерахування коштів та погодження умов договору.

У відповіді на відзив представник позивача вказав, що підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору. Зміни до кредитного договору не вносились (додаткові договори щодо продовження строку дії та інших умов не укладались), тому правових підстав для перерахунку денної процентної ставки немає.

У судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду клопотання якому просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд вирішив за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи, керуючись при цьому ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18.11.2023 між «ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2497-1739-1, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 4000,00 гривень шляхом переказу коштів на платіжну картку відповідача зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,50% від суми кредиту за кожен день користування (1277,50% річних). Згідно умов договору кредит надається на 365 днів до 17.11.2024 (а.с. 13-16, 22-26, 43-46).

З детального розрахунку заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за кредитним договором № 2497-1739-1 від 18.11.2023, вбачається, що позивач нарахував відповідачу заборгованість за кредитним договором № 2497-1739-1 в розмірі 55100,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 51100,00 грн. - прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом (а.с. 17-21).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу.

У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - (ст.610 ЦК України).

У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання (ст.629 ЦК України).

Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості (щоденні нарахування і погашення) за кредитним договором № 2497-1739-1 від 18.11.2023, оскільки він узгоджуються з наявними матеріалами справи в їх сукупності і їм не суперечить. Відповідач не виконує умов кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, тому у є підстави для задоволення позову.

Суд не приймає до уваги пояснення відповідача про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження переходу права вимоги до нього до позивача у справі, оскільки позивач не вказує на такі обставини у справі і не доводить їх. Суд не приймає до уваги і пояснення відповідача про те, що загальний розмір штрафів, пені та інших платежів не може перевищувати подвійного розміру отриманого кредиту, оскільки позивачем заявлені вимоги лише щодо стягнення кредитних коштів, які були видані відповідачеві, та відсотків за користування ними. Також змістом довідки про надання послуг з переказу грошових коштів (а.с. 16) та змістом інформації про рух коштів по картці відповідача спростовується твердження відповідача про відсутність доказів про фактичне перерахування кредитних коштів. Зі змісту кредитного договору вбачається, що підписання кредитного договору відбулося відповідачем за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором (а.с.43-46).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат. Також слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Заїченко проти України»).

Судом досліджено договір № 03/06/2024 від 03 червня 2024 року про надання юридичних послуг ТОВ «ФК «Процент» адвокатом Руденком К.В. (а.с. 32), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 33), довіреність від 03.06.2024 (а.с. 33 зворот), платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 3403 від 30.09.2025 (а.с. 34). Зміст вказаних документів не суперечить вимогам законодавства до їх оформлення.

З урахуванням вищевикладеного, обсягу наданої правової допомоги, розрахунку цієї правової допомоги, зважаючи на характер даної категорії справи, загальний обсяг наданих правничих послуг за відповідний період, компенсації підлягають кошти в сумі 7000,00 грн., що відповідатиме об`єктивному та співмірному обсягу наданої правової допомоги стороні позивача, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 526, 549, 610, 611, 629, 1048-1049, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» (місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, 4, м. Київ, ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь «Фінансова компанія «Процент» () заборгованість за кредитним договором № 2497-1739-1 від 18.11.2023 в розмірі 55100 (п`ятдесят п`ять тисяч сто) гривень, що складається з: 4000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 51100,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за період з 18.11.2023 по 17.11.2024, що нараховані відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 3,50 % за кожен день користування кредитом (1277,50% річних) та графіку платежів.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь «Фінансова компанія «Процент» () понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь «Фінансова компанія «Процент» () витрати на правову допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя