12.01.2026 Суддя Ізмайлов І. К.
Провадження № 2-з/644/1/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Харків

Суддя Індустріального районного суду м. Харкова Ізмайлов І.К, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 644/10933/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить визнати за ним право власності на 50% майна, а саме автомобіль KIA NIRO, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер кузова VIN НОМЕР_2 та здійснити поділ зазначеного автомобіля, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

03 грудня 2025 ухвалою судді Індустріального районного суду м. Харкова позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали суд від 03 грудня 2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява позивача про усунення недоліків.

18 грудня 2025 ухвалою судді Індустріального районного суду м. Харкова позовну заяву повторно залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали суд від 18 грудня 2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява позивача про усунення недоліків.

29 грудня 2025 позивач ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходу забезпечення позову шляхом накладання арешту на автомобіль KIA NIRO, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер кузова VIN НОМЕР_2 та заборонити іншим особам вчиняти буд які дії щодо вказаного автомобіля, а також накласти арешт на грошові кошти відповідачки, що розміщені на банківських рахунках відповідача у банківських установах.

12 січня 2026 ухвалою судді Індустріального районного суду м. Харкова прийнято позов про поділ спільного майна. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що предметом позову є автомобіль KIA NIRO, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , оціночна вартість якого, відповідно до звіту оцінки вартості майна складає 833800,00 грн. Станом на 20.10.2025 автомобіль перебував у власності відповідачки, а 23.10.2025 зазначений автомобіль перереєстровано із укладанням договору купівлі-продажу через електронні сервіси та зовнішні ресурси на користь третіх осіб. На даний час автомобіль виставлено на продаж третьою особою на сайті AUTORIA, в мережі Інтернет. Крім того просив накласти арешт на грошові кошти відповідачки, розміщені на банківських рахунках, оскільки відповідачка має розлад поведінки, що полягає в патологічній пристрасті до азартних ігор та не в повній мірі спроможна контролювати свій психоемоційний стан під час приймання участі у грі, кошти, отримані від продажу спільно набутого у шлюбі майна, можуть бути направлені на участь у азартних що може призвести до втрати грошових коштів.

Суд, вивчивши матеріали справи щодо вимог, заявлених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними для захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Саме до вказаних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17, подібні правові висновки сформульовані у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20 та від 31 січня 2023 року у справі № 295/5244/22.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 31 січня 2019 року у справі № 761/45074/17.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та заяви про забезпечення позову номінальним власником автомобіля до 23.10.2025 була зареєстрована ОСОБА_2 , а в подальшому відповідно до Витягу наданого головним сервісним центром МВС проведено перереєстрацію транспортного засобу із укладанням договору купівлі-продажу через електронні сервіси та зовнішні ресурси.

Клопотання про арешт автомобілю обґрунтоване тим, що такий вид забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Як зазначалось вище позивач звернувся з позовом після того, як право власності на спірне рухоме майно перейшло до іншого власника 23.10.2025.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про поділ майна подружжя, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у відповідача спірного майна на праві власності. Арешт майна, який накладається судом для забезпечення позову про поділ такого майна, має на меті забезпечити можливість подальшої перереєстрації права власності на це майно, або забезпечити вимоги позивача про стягнення на його користь половини вартості автомобіля, якщо буде заявлено саме такий спосіб поділу автомобіля.

На цей час, виходячи з предмету позову та викладення суті позовних вимог, відсутності доказів належності права власності ОСОБА_2 на автомобіль KIA NIRO, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , суд не вбачає підстав для задоволення заяви в цій частині.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про забезпечення позовних вимог про поділ майна подружжя шляхом накладення арешту на автомобіль KIA NIRO, номер державної реєстрації НОМЕР_1 .

Крім того, суд відмовляє в задоволенні заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідачки, що розміщені на її банківських рахунках, оскільки позивачем не зазначено інформацію про номери рахунків, банківську установу, в якій ці рахунки знаходяться, суми розміщених на них грошових коштів, місце і умови їх розміщення.

Керуючись ст.ст.149-153,157,258-261,353,354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 644/10933/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання, апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.К. Ізмайлов