Справа № 451/2021/25
Провадження № 2-з/461/1/26
УХВАЛА

09.01.2026 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Радченка В.Є.,

секретаря судового засідання Штогрина В.-Н.Л.,

розглянувши заяву адвоката Мулявки Назара Олеговича, в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення доказів до подання позовної заяви,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Мулявка Назар Олегович, в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Галицького районного суду м. Львова із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, в якій просить суд забезпечити докази, шляхом витребування:

- у Акціонерного товариства «Ідея Банк інформації відносно власника банківської картки з № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_2 та відносно власника банківської картки з № НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_3 .

-у Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» інформацію відносно власника банківської картки з № НОМЕР_3 , виданої на ім`я ОСОБА_4

-у Акціонерного банку «Південний» письмових доказів, які підтверджують факт переказу коштів, перерахованих ОСОБА_1 відповідно до квитанції № 04 від 22.07.2025 суму 2100,00 грн, на банківську картку № НОМЕР_4 (повний номер невідомий) та переказу коштів, перерахованих ОСОБА_1 відповідно до квитанції № 10 від 22.07.2025 року суму 18800,00 грн, на банківську картку № НОМЕР_5 (повний номер невідомий).

В обґрунтування заяви зазначено, що у липні 2025 року ОСОБА_1 знайшов у мережі Інтернет оголошення про надання брокерських послуг з торгівлі на біржових ринках компанією Braviatrade. У зазначеному оголошенні пропонувалося здійснювати інвестиції через онлайн-платформу, що начебто забезпечує отримання прибутку від операцій з цінними паперами та іншими біржовими інструментами.

Заявник зацікавився пропозицією та, довіряючи інформації, розміщеній на вебсайті, зв`язався із представником компанії, який представився фінансовим консультантом. Під час телефонних переговорів та листування електронною поштою представник компанії переконав заявника у надійності та законності їхньої діяльності.

Після цього заявник, виконуючи інструкції представників зазначеної компанії, перерахував на вказані ними банківські рахунки грошові кошти в загальній сумі 83899,00 грн., а саме:

-отримувач ОСОБА_2 , рахунок отримувача НОМЕР_1 , надавач платіжних послуг отримувача: Акціонерне товариство «Ідея Банк» на суму 11000,00 грн.;

-отримувач ОСОБА_3 , рахунок отримувача НОМЕР_2 ,

надавач платіжних послуг отримувача: Акціонерне товариство «Ідея Банк» на 29999,00 грн.;

-отримувач ОСОБА_5 , платіжний інструмент 453668, Надавач платіжних послуг отримувача: Креді Агріколь Банк на суму 22000,00 грн.

Крім цього, в деяких квитанціях про переказ коштів (Акціонерний банк «Південний») не зазначено повних реквізитів отримувача. Зокрема на наявних банківських квитанціях зазначено лише дані відправника, однак відсутня інформація про повний номер банківської картки або інші реквізити отримувача унеможливлює його належну ідентифікацію, а саме:

-квитанція №04 від 22.07.2025 на суму 2100,00 грн.;

-квитанція №10 від 22.07.2025 на суму 18800,00 грн.

Згодом, намагаючись повернути вкладені кошти, Заявник виявив, що веб-сайт компанії не функціонує, зв`язок із представниками відсутній, а отримати доступ до особистого кабінету чи будь-яких даних про проведені операції неможливо.

Заявник зазначає, що таким чином, отримані вищезазначеними особами грошові кошти були набуті без достатньої правової підстави, що відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України є підставою для їх повернення власникові.

Заявник вважає, що дії вказаних осіб порушують його маййнові права та призвели до заподіяння матеріальних збитків, однак він позбавлений можливості пред`явити особам претензії у позасудовому порядку, оскільки відсутні будь-які достовірні щодо їхнього місця проживання, контактних відомостей або інших ідентифікацій ознак.

З огляду на неможливість самостійного повернення коштів та для захисту своїх майнових прав заявник просить заяву про забезпечення доказів задовольнити.

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 05.12.2025 року заяву адвоката Мулявки Назара Олеговича, в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення доказів до подання позовної заяви було передано до Галицького районного суду м. Львова для розгляду за підсудністю.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України неявка заявника та інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи, не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення доказів та додані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно з ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Частиною 5 ст. 116 ЦПК України передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви, заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження. Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі.

Згідно з п. 4-6 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності особу, у якої знаходяться докази.

Вирішуючи питання про забезпечення доказів, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із задоволенням вказаної заяви.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За змістом наведених норм, обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема є: відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини; фінансово-економічний стан клієнтів.

Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду (п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Також, главою 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України 14.07.2006 року №267, визначено, що за рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду.

У Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 367/6751/18-ц (провадження № 61-23322св19) викладено наступну правову позицію: «Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (частина перша статті 116 ЦПК України). Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Разом з цим, згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом».

Таку ж правову позицію щодо вирішення судами питання про забезпечення доказів висловила Велика Палата Верховного Суду у Постанові 11.03.2020 у справі № 9901/608/19.

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів, забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін, наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Водночас, при зверненні до суду із заявою про забезпечення доказів до пред`явлення позову, заявником на дотримання вимог ч. 1 ст. 116 ЦПК України не зазначено та не доведено, що докази, які просить забезпечити заявник, можуть бути втрачені або що їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Забезпечення доказів з метою подальшого формування позовних вимог заявником не передбачено положеннями ст. 116 ЦПК України. Водночас в подальшому, ОСОБА_1 не позбавлений можливості витребування доказів у справі за його позовом про стягнення коштів в порядку, визначеному ст. 1212 ЦК України у випадку наявності підстав, визначених ст. 84, 116 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів до пред`явлення позову, подана в порядку ст. 116 ЦПК України, не містить обґрунтування того, що докази, які просить забезпечити заявник, можуть бути втрачені або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 76, 84, 116-118, 353 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Мулявки Назара Олеговича, в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення доказів до подання позовної заяви,- залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Радченко В.Є.