Справа № 359/814/21
Провадження № 4-с/359/4/2026
УХВАЛА

Іменем України

09 січня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Бокей А.В.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівни, заінтересована особа : Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,-

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2025 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із вказаною скаргою, в якій просив : визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівни від 04 вересня 2025 року, якою закрите виконавче провадження ВП №73549027 порушене на підставі виконавчого листа № 359/814/21, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київ-ської області; витребувати у Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ідентифікатор виконавчого провадження та копію виконавчого провадження ВП № 73549027 за виконавчим листом №59/814/21, виданим Бориспільським міськрайонним судом Київської області.

Скаргу обґрунтовано тим, що на виконанні Печерського відділу державної виконавчої служби знаходилось виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №359/814/21-ц виданого 06 грудня 2021 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області. Постановою заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівною від 04 вересня 2025 року було закрите виконавче провадження ВП № 73549027 за виконавчим листом 359/814/21, виданим Бориспільським міськрайонним судом Київської області про зобов`язання керівника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» особисто, відповідно положень ст. 15, 16, 19 Закону України «Про звернення громадян», об`єктивно, всебічно і вчасно розглянути звернення ОСОБА_1 та надати письмову відповідь у зв`язку з повним виконанням рішення суду, оскільки 21 серпня 2025 року боржник повторно надіслав письмову відповідь на звернення ОСОБА_1 цінним листом з описом, яке отримане стягувачем 23 серпня 2025 року.

23 серпня 2025 року скаржник отримав копію відповіді від 14 січня 2021 року за № 20.1.0.0.0/7- 201218/7290 від імені Приватбанку підписана заступником керівника департаменту по вдосконаленню бізнес-процесів Чорна Г.В., яка йому вже направлялася 16 січня 2021 року на електрону адресу, яку підписала заступник керівника департаменту по вдосконаленню бізнес-процесів і технологій ГО Чорна Г.В., в якій зазначено : «Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі - Закон про ПВК/ФТ) банк є суб`єктом первинного фінансового моніторингу. Законом про ПВК/ФТ не встанов-лено граничний термін обліку політично значущих осіб. Банк, виконуючи обов`язки суб`єкта первинного фінансового моніторингу, встановив факт Вашої належності до категорії політично значущих осіб, у зв?язку з тим, що Ви займаєте (-ли) посаду суддя Апеляційного суду Запорізької області. Застереження: ненадання необхідних для здійснення належної перевірки документів чи відомостей/ неможливість здійснення ідентифікації та/або верифікації, встановлення клієнту неприйнятно високого ризику/ подання клієнтом чи його представником недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману Банк є підставою для відмови Вам в обслуговуванні, у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунків відповідно ч. 1 ст. 15 Закону про ПВК/ФТ».

Скаржник вважає, що відповідь від 14 січня 2021 року за № 20.1.0.0.0/7-201218/7290 не є фактичним і належним виконанням рішення суду оскільки, дана відповідь була сформо-вана та направлялась йому ще до ухвалення рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2021 року, також дана відповідь суперечить виснов-кам, наведеним у рішені суду від 27 липня 2021 року, за яким він втратив цей статус і АТ КБ «Приватбанк» зобов`язано виключити ОСОБА_1 із кола політично значущих осіб національних публічних діячів, а тому не відповідає положенням ст. 15,16,19 Закону України «Про звернення громадян». Крім того, судом зобов`язано надати відповідь на звернення особисто керівника АТ КБ «Приватбанк», оскільки скаржник є інвалідом війни та за положеннями ст. 16 Закону України «Про звернення громадян саме вказана посадова особа має надавати відповідь на його звернення.

Ухвалою суду від 25 вересня 2025 року у справі відкрито провадження за скаргою та призначено до розгляду з викликом і повідомленням сторін.

08 жовтня 2025 року до суду від представника АТ КБ «ПриватБанк» надійшли заперечення, згідно яких представник Гайдамащук О.В. просив відмовити у задоволенні скарги (а.с. 33-40).

13 жовтня 2025 року до суду від скаржника ОСОБА_1 надійшла відповідь на заперечення (а.с. 51-54).

24 жовтня 2025 року на адресу суду від Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла належним чином завірена копія виконавчого провадження за № 73549027.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання до суду не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, перевіривши матеріали скарги, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи вважає, що скарга підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункту 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 18 ЦПК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судом встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2021 року позов частково задоволено та, зокрема, зобов`язано керівника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» особисто, відповідно поло-жень статті 15, 16, 19 Закону України «Про звернення громадян», об`єктивно, всебічно і вчасно розглянути звернення ОСОБА_1 та надати письмову відповідь.

06 грудня 2021 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист за №359/814/21 та № 2/359/1626/2021, якими зобов`язано керівника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» особисто, відповідно до положень ст. 15,16,19 Закону України «Про звернення громадян», об`єктивно, всебічно і вчасно розглянути звернення ОСОБА_1 та надати письмову відповідь (а.с. 68-69).

08 грудня 2023 року державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Левіцькою А.С. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №73549027 з примусового виконання виконавчого листа №359/814/21, виданого 06 грудня 2021 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області (а.с.72).

04 вересня 2025 року заступником начальника відділу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. винесена постанова про закінчення виконавчого провад-ження № 73549027, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провад-ження», тобто у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З даної постанови про закриття виконавчого провадження від 04 вересня 2025 року вбачається, що до відділу надійшла заява від представника боржника щодо закінчення виконавчого провадження в якій зазначається, що боржником вимоги виконавчого листа № 359/814/21 Бориспільського міськрайонного суду Київської області виконані в повному обсязі. 21 серпня 2025 року повторно надіслано письмову відповідь на звернення ОСОБА_1 цінним листом 560 з описом вкладень, яка отримана стягувачем 23 серпня 2025 року.

Згідно вимог ч. 1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відтак, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, складовою права на справедливий суд.

Стаття 447 ЦПК України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Приписами ч. 1ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

У справі «Войтенко проти України» (рішення від 29.06.2004 року) Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно положень ч. 2, 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

14 травня 2025 року заступником начальника відділу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. винесено постанову про накладення штрафу на боржника АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з невиконанням рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2021 року (а.с. 95).

Суд зазначає, що на підставі заяви представника боржника АТ КБ «ПриватБанк» про закінчення виконавчого провадження від 29 серпня 2025 року, заступником начальника відділу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 04 вересня 2025 року.

Однак, матеріали справи не містять доказів розгляду звернення ОСОБА_1 керівником Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» особисто, відповідно положень ст.. 15, 16, 19 Закону України «Про звернення громадян» та надання ним особисто письмової відповіді, як це визначено рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2021 року, що відповідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України має преюдиційний характер і не потребує повторного доказування.

Наведене свідчить про те, що заступником начальника не вжито достатніх, ефективних заходів для своєчасного примусового виконання виконавчого документа, виданого 06 грудня 2021 року Бориспільського міськрайонного суду Київської області, про зобов`язан-ня керівника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» особисто, відповідно положень ст. 15, 16, 19 Закону України «Про звернення громадян», об`єктивно, всебічно і вчасно розглянути звернення ОСОБА_1 та надати письмову відповідь.

Суд враховує, що Законом України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

За наслідками прийняття оскаржуваної постанови заступником начальника про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провад-ження.

Разом із тим, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Матеріалами справи не підтверджено належного виконання заступником начальника вказаних приписів чинного законодавства.

За змістом ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За вказаних обставин, суд вважає, що заступником начальника відділу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. не вжито всіх передбачених законом заходів для примусового виконання рішення, а тому у неї не було підстав для закриття провадження в справі з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», отже постанова про закінчення виконавчого провадження є передчасною і винесена за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття достатніх, ефективних заходів для своєчасного примусового виконання виконавчого документу, тому є неправомірною.

При цьому суд звертає увагу, що на державну виконавчу службу покладено важливий обов`язок практичної реалізації судового рішення, що набрало законної сили, неналежне, неповне чи несумлінне виконання якого слід вважати порушує вимоги закону, а також нівелює право особи на доступ до суду як такий.

Відповідно приписів ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скарги про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи наведене та керуючись вимогами ст. 10-12, 76-82, 223, 258- 259, 263-265, 268, 353-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівни, заінтересована особа : Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любов Іванівни від 04 вересня 2025 року, якою закрите виконавче провадження ВП №73549027 за виконавчим листом 359/814/21, виданим Бориспільським міськрайонним судом Київської області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 09 січня 2026 року.

Суддя Яковлєва Л.В.