ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/18310/25

Провадження № 22-ц/820/179/26

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

П`єнти І.В., Ярмолюка О.І.,

секретар: Плінська І.П.,

за участю апелянта ОСОБА_1 та його представника адвоката Палінчака А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2025 року (суддя Продан Б.Г.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні дитини з інвалідністю віком до 18 років,

в с т а н о в и в :

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні дитини з інвалідністю віком до 18 років.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , від якого народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є дитиною з інвалідністю.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Зазначає, що, не дивлячись на те, що місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано разом з матір`ю, позивач повністю утримує та виховує сина. Мати не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, проживає окремо в іншому місті, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток, його навчання, виховання.

У зв`язку з цим позивач, просив встановити факт самостійного виховання та утримання малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2025 року закрито провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, за відсутністю предмету спору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2025 року скасувати постановити нове рішення про встановлення факту перебування на утриманні дитини з інвалідністю віком до 18 років.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції безпідставно закрито провадження у справі за відсутністю предмета спору.

Висновок суду про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутній будь який спір щодо виховання та утримання спільної дитини є помилковим. Визнання відповідачкою позову не є підставою для закриття провадження у справі з підстав відсутності предмету спору. Попри те, що відповідачем подано заяву про визнання позовних вимог, ОСОБА_2 не змінила свого відношення до дитини, не почала приймати участь у житті дитини чи допомагати позивачу у вихованні спільного сина.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходило.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та його представник адвокат Палінчак А.О підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Так, згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Як предмет позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань.

У цій справі ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини з інвалідністю віком до 18 років.

Суд першої інстанції, проаналізувавши обставини позову, врахувавши відсутність заперечень відповідачки проти позову, подання нею заяви в якій зазначається що будь-яких конфліктів або спори щодо місця проживання, виховання чи утримання дитини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не має, вважав, що між сторонами відсутній спір, тому дійшов висновку про закриття провадження у справі.

Проте колегія суддів з такими висновками не погоджується, оскільки наведені судом обставини не усувають предмет спору між сторонами, не є перешкодою для розгляду по суті заявлених позовних вимог, тому не можуть бути підставою для закриття провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

З огляду на зазначене, колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про закриття провадження у справі з підстав відсутності предмету спору, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та доступу до суду.

За таких обставин ухвала Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2025 року підлягає скасуванню і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 жовтня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 січня 2026 року.

Судді Т.О. Янчук

І.В. П`єнта

О.І. Ярмолюк