ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2207/26 Справа № 184/2250/25 Суддя у 1-й інстанції - Гаєвой О.В. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Сахарова Д.О.,

Учасники справи:

заявники/позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач Дніпропетровська філія товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»,

розглянув відкрито в залі судових засідань апеляційного суду в м. Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин в якій подана апеляційна скарга Дніпропетровською філією товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на ухвалу Покровського міського суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2025року про відмову у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, головуючий у суді першої інстанції Гаєвий О.В.

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

У жовтні 2025року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали в суд заяву про забезпечення позову, в якій вимагали вжити заходи забезпечення позову, а саме шляхом невідкладного поновлення постачання природного газу (підключити до мережі послуг розподілу газу) житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Покровського міського суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2025року заяву про забезпечення позову задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову до набрання рішенням суду законної сили шляхом невідкладного поновлення постачання природного газу (підключити до мережі послуг розподілу газу) житлового будинку АДРЕСА_1 .

Зобов`язано позивачів внести на депозитний рахунок Покровського міського суду Дніпропетровської області грошові кошти у сумі 4213,38грн, надавши суду оригінали доказу вчинення цих дій.

24 жовтня 2025року від відповідача надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову з огляду на те, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Покровського міського суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2025року у задоволенні заяви представника Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову в порядку статті 158 ЦПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

17 листопада 2025року Дніпропетровською філією товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції за допомогою системи Електронний суд апеляційну скаргу на ухвалу Покровського міського суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2025року (повний текст якої складено 04 листопада 2025року).

В апеляційній скарзі заявник висловив вимогу про скасування ухвали та просив скасувати вжиті заходи забезпечення позову.

Незаконність та необґрунтованість ухвали суду на думку заявника полягає у тому, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що у даному випадку захід забезпечення позову фактично є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог.

Також, заявник посилався на те, що у якості відповідача позивачем та судом зазначено Дніпропетровську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» в той час як остання не має статусу юридичної особи, а отже не має необхідного обсягу право- та дієздатності у межах цивільного процесуального законодавства.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу не подавали.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 грудня 2025року відкрито апеляційне провадження у справі.

22 грудня 2025рокуухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до судового розгляду на 13 січня 2026року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.

Суд виснував, що відсутні правові підстави для скасування заходів забезпечення позову в порядку статті 158 ЦПК України. Та суд виходив з того, що задовольняючи заяву про забезпечення позову були відсутні судові рішення з визначеною заборгованістю позивачів перед відповідачем за послуги з газопостачання і ще фактично не з`ясовані підстави відключення газопостачання; та вирішального значення суд надав тому, що в будинку мешкають, зокрема двоє людей похилого віку, які є інвалідами та у зв`язку з відключеннями світла в осінньо-зимовий період часу позбавлення їх ще й тепла може призвести до тяжких наслідків їхньому здоров`ю.

Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції при постановленні ухвали додержані норми матеріального і процесуального права.

Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови від 22 грудня 2006року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Заразом, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З матеріалів справи вбачається, що заява про забезпечення позову за своїм змістом відповідала вимогам статті 151 ЦПК України і відповідала суті інституту забезпечення позову, як гарантії дотримання прав позивача в разі ухвалення судом рішення на його користь.

Апеляційний суд зауважує, що предметом позову у даній справі є оскарження незаконного, на думку позивачів, відключення від газопостачання.

Як зазначали заявники, такий захід забезпечення позову дозволить позивачам та членам їх родини забезпечити нормальне існування, усунення перешкод у користуванні їх майном до моменту вирішення справи по суті.

Отже, існує реальна загроза порушення прав позивачів в період розгляду спору щодо наявності чи відсутності законних підстав в діях відповідача стосовно припинення постачання природного газу.

Врахувавши обґрунтованість ризиків невиконання можливого рішення суду та загрозу порушення прав позивачів в період розгляду спору, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову.

Крім цього, судом застосовані заходи зустрічного забезпечення позову, за яким представником позивачів були внесені на депозитний рахунок Покровського міського суду Дніпропетровської області грошові кошти у сумі 4213,38грн.

Та наразі обставини, які були підставою для забезпечення позову не зникли і продовжують існувати.

Тож відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для цього.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, Дніпропетровська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» посилалась на те, що у даному випадку захід забезпечення позову фактично є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог, проте такі доводи не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на наступне.

Заявлений спосіб забезпечення позову співвідноситься з предметом позову, а тому існує логічний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, з огляду на що вжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач, забезпечить ефективний захист порушених прав у даній справі.

При цьому згідно частини десятої статті 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з винесенням відповідного рішення, у свою чергу забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021року у справі № 914/1570/20.

Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що саме в межах однієї справи заходи забезпечення позову не повинні бути тотожними заявленим позовним вимогам.

Предметом заяви про забезпечення позову у справі є тимчасове відновлення газопостачання споживачів, в той час як предметом позову у даній справі є оспорювання незаконного, на думку позивачів, відключення від газопостачання.

Тож у спірному випадку тимчасове відновлення газопостачання споживачів не є вирішенням спору по суті. Позовні вимоги у справі жодним чином не є тотожними заходу забезпечення позову.

Посилання апеляційної скарги на те, що у якості відповідача позивачем та судом зазначено Дніпропетровську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» в той час як остання не має статусу юридичної особи, а отже не має необхідного обсягу право- та дієздатності у межах цивільного процесуального законодавства, є безпідставними, оскільки для виконання ухвали суду про забезпечення позову дані обставини не мають вирішального значення.

Під час забезпечення позову враховуючи те, що підготовче засідання у справі ще не було проведено, суд вжив заходів забезпечення позову шляхом невідкладного поновлення постачання природного газу без конкретного визначення виконавця та направив копії ухвал на виконання, зокрема, до Дніпропетровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» як до особи, яка проводила відключення позивачів від послуг з газопостачання.

Відповідно до частини першої статті 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є, зокрема, остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

Тож питання про належність відповідача (склад учасників судового процесу) у справі вирішується судом під час підготовчого провадження, а не під час розгляду заяви про забезпечення позову чи про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, доводи апеляційної скарги про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову у цій справі є необґрунтованими.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо тлумачення норм процесуального права на свій розсуд, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки місцевого суду, який їх обґрунтовано спростував.

Згідно статті 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ніщо не вказує на те, що судом не дотримано принципу рівності, що витікає із змісту частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Водночас, заявником апеляційної скарги не підтверджено жодних порушень норм процесуального права, через які він не зміг повною мірою реалізувати свої процесуальні права чи які би призвели до ухвалення незаконного рішення, оскільки судом першої інстанції створені умови для того, щоб відповідач надав пояснення та докази щодо обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень.

З наведених умов, слід дійти висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог процесуального права та не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Сукупність вищезазначених обставин та положень закону дають підстави вважати, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм процесуального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність та обґрунтованість ухвали суду, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Залишити без задоволення апеляційну скаргу Дніпропетровської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України».

Ухвалу Покровського міського суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2025року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 січня 2026року.

Судді: