УХВАЛА

08 січня 2026 року

м. Київ

справа № 460/4319/15-ц

провадження № 61-14654ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Квак Вадим Васильович, на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 жовтня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Яворівська міська рада Львівської області, Яворівська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ :

05 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила: визнати припиненим право спільної часткової власності в розмірі 12/24 (1/2) частки за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 ; визнати за нею ОСОБА_2 право приватної власності на приміщення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на приміщення 1-3 площею 7,4 кв. м, 1-4 площею 14,1 кв. м, 1-5 площею 20,3 кв. м, 1-6 площею 19,6 кв. м, 1-7 площею 4,8 кв. м, 1-13 площею 14,7 кв. м, 1-14 площею

16,2 кв. м, 1-15 площею 1,3 кв. м, підвальне приміщення ІІ площею

13,4 кв. м, підвальне приміщення ІІа площею 1,4 кв. м, господарську споруду - сарай «Д» площею 36,8 кв. м.

11 грудня 2017 року Яворівський районний суд Львівської області ухвалив рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнив.

Львівський апеляційний суд постановою від 05 березня 2020 року скасував рішення Яворівського районного суду Львівської області від

11 грудня 2017 року в частині визнання припиненим право спільної часткової власності в розмірі 12/24 (1/2) частки за ОСОБА_2 в житловому будинку за адресою:

АДРЕСА_1 , та постановив в цій частині нове рішення, яким відмовив у задоволенні цієї позовної вимоги; в іншій частині рішення суду залишив без змін.

Верховний Суд своєю постановою від 16 червня 2021 року скасував рішення Яворівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2017 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 березня

2020 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності та направив справу № 460/4319/15-ц у вказаній частині вимог на новий розгляд до суду першої інстанції.

07 листопада 2022 року ОСОБА_2 подала заяву про зміну предмета спору, в якій просила: здійснити поділ в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 на два відокремлені об`єкти нерухомого майна, який належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам - 10/24, 1/24 та 1/24 (всього 1/2 частки) ОСОБА_2 та 1/2 частки ОСОБА_1 ; залишити в спільному користування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 огорожі 1, 3, 6, 8, хвіртки 2, 5, 7, 9, ворота № 4; стягнути з ОСОБА_1 на її користь компенсацію за відхилення 1/2 частки в розмірі 187 233,00 грн.

11 липня 2023 року ОСОБА_2 повторно подала до суду заяву про зміну предмета позову.

07 листопада 2024 року Яворівський районний суд Львівської області ухвалив рішення, яким позов задовольнив частково.

Здійснив поділ в натурі житлового будинку

АДРЕСА_1 на два відокремлені об`єкти нерухомого майна, який належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам - 10/24, 1/24, 1/24 (всього 1/2 частки)

ОСОБА_2 та 1/2 частки ОСОБА_1 .

Визнав право власності за ОСОБА_2 на приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 : підвал: ІІа сходова клітка - 1, 4 кв.м, ІІ підсобне - 13, 4 кв.м; перший поверх: 3 коридор 7,4 кв.м, 4 кухня - 14, 1 кв.м, 5 житлова 20,3 кв.м, 6 житлова - 19,6 кв.м, 7 коридор - 4,8 кв.м, всього по 1 поверху 66, 2 кв.м; мансарда: 13 житлова -14, 7 кв.м, 14 кухня - 16,2 кв.м, 15 сходова клітка -1,3 кв.м, всього по мансарді - 32,2 кв.м, всього по будинку 113, 2 кв.м; ґанок «а2», ґанок «а5», сарай «Д», замощення по периметру частини будинку, горище над приміщенням 1-го поверху, що належить ОСОБА_2 .

Визнав право власності за ОСОБА_1 на приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 : підвал: І підсобне - 16,1 кв.м; перший поверх: 1 коридор - 7,2 кв.м, 2 вітальня - 15,2 кв.м, 8 кухня - 9,2 кв.м, 9 коридор - 2,1 кв.м, 10 санвузол - 1,8 кв.м, 11 житлова - 19,7 кв.м, 12 житлова - 16,0 кв. м, всього по першому поверху 71, 2 кв.м; мансарда: 16 кухня - 6, 0 кв.м, 17 житлова - 15,3 кв.м, 18 житлова - 14,4 кв.м, всього по мансарді - 35,7 кв.м, всього по будинку 123,0 кв.м; ґанок «а3», сходи «а4», літню кухню «В», веренда «2в», навіс «в1», навіс «Е», замощення по периметру частини будинку, горище над приміщенням 1-го поверху, що належить ОСОБА_1 .

Залишив в спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 огорожі № 1, № 3, № 6, № 8, хвіртки № 2, № 5, № 7, № 9, ворота № 4.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач та відповідач подали апеляційні скарги.

Львівський апеляційний суд постановою від 24 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2024 року в частині залишення в спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 огорожі № 1, № 3, № 6, № 8, хвіртки № 2, № 5, № 7, № 9, ворота № 4 за адресою житлового будинку АДРЕСА_1 скасував. В решті рішення суду залишив без змін.

23 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 жовтня 2025 року, сформованою представником Кваком В. В. в системі «Електронний суд», у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

04 грудня 2025 рок Верховний Суд постановив ухвалу, якою касаційну скаргу залишив без руху та надав заявникові строк для усунення недоліків.

У наданий судом строк заявник направив до Верховного Суду заяву про усунення недоліків разом із квитанцією на підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, касаційне провадження у даній справі необхідно відкрити та витребувати матеріали справи.

Крім цього, ОСОБА_1 у касаційній скарзі заявив клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_2 судових витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Оскільки заявником не наведено наявність обґрунтованих підстав для зупинення виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2024 року, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскарженого судового рішення, та не додано будь-яких доказів, які б підтверджували необхідність зупинення його виконання, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання. Сама по собі наявність у суду касаційної інстанції права на зупинення виконання судового рішення та незгода сторони із цим рішенням не є підставою для зупинення його виконання.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Квак Вадим Васильович, на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 07 листопада 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від

24 жовтня 2025 року.

Витребувати з Яворівського районного суду Львівської області цивільну справу № 460/4319/15-ц.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Яворівського районного суду Львівської області від

07 листопада 2024 року відмовити.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов