справа № 619/4728/25
провадження № 2/619/85/26
8 січня 2026 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Пруднікової О.В.
за участю секретаря судового засідання Вишневської О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-
ТОВ «Фінфорс» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №166452-М від 07.01.2021 у розмірі 30 910, 72 грн.
Аргументи учасників справи.
Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався.
Участь у справі сторін та інших учасників справи.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення. Відповідач відзив на позовну заяву не подав.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
ОСОБА_1 заповнив анкету-заяву за кредитний договір № 166452-М від 07.01.2021 у якій зазначені персональні дані, адреса проживання відповідача (а.с. 24).
Кредитний договір було укладено на підставі правил надання коштів в кредит ТОВ «Еквіфін Україна» затвердженим наказом ТОВ «Еквіфін Україна» №0212-1 від 02.12.2020 (а.с. 17-23).
Відповідно до п. 2.1. договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику в користування грошові кошти (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов цього договору.
Відповідно до п. 2.2. договору кредит видається у національній грошовій одиниці України гривні, в безготівковій формі, шляхом перерахування суми кредиту на платіжну картку, вказану позичальником в заявці на отримання кредиту.
Тип кредиту-кредит. Мета отримання кредиту для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (споживчі цілі). Процентна ставка фіксована (п. 2.3, 2.4, 2.5 договору).
Відповідно до п. 2.6. договору умови надання кредиту: сума кредиту 14 950 (п. 2.6.1. договору). Строк кредиту з 07.01.2021 по 18.01.2021 включно. (п. 2.6.2. договору).
Відповідно до п. 2.6.4. договору за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0,72 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 262,8 %.
Відповідно до п. 3 договору: графік платежів строк кредиту: 12 днів, сума кредиту: 14 950 грн, проценти за користування кредитом - 1291,68 грн, термін платежу-18.01.2021, загальна сума, що підлягає сплаті - 16 241,68 грн.
Відповідно до р. 6.5. договору у випадку застосування авто пролонгації строк дії договору та з використанням акційної процентної ставки, проценти перераховуються, як різниця між стандартною ставкою та акційною процентною ставкою у перший день авто пролонгації.
Крім того, 07.01.2021 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Еквіфін Україна» угоду до кредитного договору № 166452-М від 07.01.2021 (зв. ст. а.с. 30).
Відповідно до п. 2, п. 3 угоди всі умови договору, не змінені цією угодою, залишаються дійсними в редакції договору і є обов`язковими для виконання сторонами. Ця угода є невід`ємною частиною договору.
Ця угода вступає силу з 19.01.2021 виключно у випадку застосування авто пролонгації у відповідності до умов договору (п. 5 угоди).
Також, 18.01.2021 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Еквіфін Україна» угоду до кредитного договору №166452-М від 07.01.201 (автопролонгація) (зв. сторона а.с. 31 ).
Відповідно до п.п. 1.1 угоди сума кредиту 14 950 грн.
Строк автопролонгації з 21.01.2021 по 09.02.2021 включно (п.п. 1.2. угоди).
Окрім цього, 18.01.2021 ОСОБА_1 уклав додаткову угоду № 1 до кредитного договору №166452-М від 07.01.2021 (про продовження строку дії договору) (а.с. 31.).
Відповідно до п. 1 додаткової угоди сторони домовились продовжити строк користування кредитом та викласти п. 2.6.2, п. 2.6.3 та п. 2.6.4. договору в наступній редакції:
«п. 2.6.2. строк кредитування з 19.01.2021 по 20.01.2021 включно», «п.2.6.3. запланована дата повернення кредиту 20.01.2021», «п. 2.6.4. за користування кредитот позичальник сплачує кредитору проценти за стандартною процентною ставкою в розмірі 1.8% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 319.1%».
Відповідно п. 3 додаткової угоди інші положення договору залишаються без змін та погодили графік платежів до угоди від 18.10.2021 (п.6 додаткової угоди).
Таким чином, сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і тип процентної ставки. Цей кредитний договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався.
З витягу з реєстру наданих кредитів, здійснених за допомогою сервісу ТОВ «ФК «Контрактовий дім» згідно з договором № 1009/20-02 укладеного між ТОВ «ФК «Контрактовий дім» та ТОВ «Еквіфін Україна» про надання послуг з приймання та переказу платежів - ТОВ «ФК «Контрактовий дім» перерахувало ОСОБА_1 за кредитним договором «166452-М 07.01.2021 кошти в сумі 14 950, 00 грн на картку НОМЕР_1 (а.с. 32-33, 34).
Пунктом 1.1 договору фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за яким настав до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання, проценти, комісію, неустойку (пеня, штраф) та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі прав грошових вимог, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до п.1.2 договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав грошової вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами реєстру прав грошових вимог згідно Додатку №1, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права грошових вимог. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками реєстр прав грошових вимог - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги та є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно з п.5.1.3. договір укладається належно уповноваженими на його укладання представниками сторін. З моменту набрання цим договором чинності, договір є дійсним, чинним та обов`язковим для виконання сторонами цього договору.
Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 24 лютого 2021 року за кредитним договором № 166452-М від 07.01.2021, наданого директором ТОВ «Еквіфін Україна», заборгованість ОСОБА_1 складає у загальному розмірі 30 910,72 грн, яка складається з: суми виданого кредиту 14 950, 00 грн; процентів за користування кредитом 16 176, 00 грн та суми погашених процентів за кредитом 215, 28 грн (а.с. 35).
Також, ТОВ «Еквіфін Україна» було надіслано відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги та наявність простроченої заборгованості за кредитним договором №166452-М від 07.01.2021 та реквізити фактора (а.с. 41).
З наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 29.09.2025 інформації вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), 07.01.2021 на рахунок № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) було зарахування коштів у розмірі 14 950,00 гривень (а.с. 56 ).
З виписки за договором б/н за період з 07.01.2021 - 11.01.2021 вбачається, що відповідач ОСОБА_1 користувався кредитним лімітом, частково повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом (а.с. ).
Мотиви, з яких виходить суд, застосовані норми права та висновки суду.
Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За правилом ч. 1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
В силу положень статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з положеннями статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Суд зазначає, що позивачем доведено факт отримання кредиту та наявності заборгованості у відповідача.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем.
Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач не виконав умови договору, в зв`язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з нього заборгованість за кредитним договором.
Розподіл судових витрат
Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням.
У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 279, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 205, 207, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 626-628, 638 , 1048-1050, 1054, 1080 ЦК України, суд -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованість загальною сумою 30 910 (тридцять тисяч дев`ятсот десять ) гривень 72 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», , адреса: 01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корп.. В, каб. 508-2;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О. В. Пруднікова