Справа № 522/5148/22
Провадження № 6/522/95/26
УХВАЛА

12 січня 2026 суддя Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Чорнухи Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Сирової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок комфорту», про заміну сторони виконавчому листі,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надійшли матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок комфорту», про заміну сторони у виконавчому листі, в якій заявник просить замінити сторони вибулого стягувача ТОВ «Будинок комфорту» по справі №522/5148/22 на ТОВ «Свеа Фінанс», як правонаступника.

Заява обґрунтована тим, що Приморський районний суд м. Одеси ухвалив рішення по справі №522/5148/22 за позовом ТОВ «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди майна № 106 від 15.04.2021. На момент подання заяви, згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження відсутнє відкрите виконавче провадження про стягнення боргу з боржника по справі № 522/5148/22. Відповідно до договору факторингу № 01.02-28/23 від 03.07.2023 року ТОВ «Будинок Комфорту» відступило право вимоги за Договором № 106 від 15.04.2021 року новому кредитору - ТОВ "Росвен Інвест Україна". ТОВ «Росвен Інвест Україна» 25.03.2024 змінило назву на ТОВ «Свеа Фінанс». У зв`язку з чим заявник просить замінити сторону вибулого стягувача у справі № 522/5148/22.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява з додатками передана для розгляду судді Чорнусі Ю.В.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.10.2025 прийнята до розгляду заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок комфорту», про заміну сторони у виконавчому листі. Заява призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні на 28.10.2025.

У судове засідання 28.10.2025 учасники справи не з`явились, причини неявки суду не повідомили, у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи доказів належного сповіщення боржника про дату, час і місце розгляд справи, розгляд справи відкладено на 23.12.2025.

У судове засідання 23.12.2025 учасники справи не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заявник у прохальній частині заяви про заміну сторони у виконавчому листі просив розглядати заяву без участі заявника.

На підстав ч. 1 ст. 244 ЦПК України 23.12.2025 суд відклав ухвалення та проголошення ухвали суду до 06.01.2026. Враховуючи період тимчасової непрацездатності судді, ухвала постановлена 12.01.2026.

Розглянувши матеріали заяви про заміну стягувача у виконавчому листі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 422 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно ч. 5 ст. 422 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Суд встановив, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.02.2023 стягнуто зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» (, місцезнаходження за адресою: 01133, м. Київ, проспект Ю. Гагаріна 23. а/с 57) заборгованість за Договором №106 оренди майна з правом викупу від 15.04.2021 року у розмірі 120 633 (сто двадцять тисяч шістсот тридцять три) гривні 48 коп., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня 00 коп.

У матеріалах справи відсутні докази пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа з метою виконання зазначеного рішення суду.

03.07.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» (Клієнт) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (Фактор) уклали договір факторингу № 01.02-28/23, у відповідності до умов якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені договором.

Згідно п. 2.4. договору № 01.02-28/23 фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржників від реалізації прав вимоги, а клієнт не відповідати перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від розміру фінансування, та меншими від загального розміру заборгованості. Разом з правом вимоги до фактора за цим договором переходять (відступаються) всі інші похідні (акцесорні) права клієнта за договором оренди, включаючи права по забезпеченню виконання зобов`язань за договорами оренди договори забезпечення у разі їх наявності (поруки, застави, іпотеки).

Пунктом 3.1.3 договору визначено, що право вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за договорами оренди. Разом з правами вимоги фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували у Клієнта на момент переходу цих прав та передбачені цим договором.

Згідно наданого представником заявника витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 003.07.2023 № 01.02-28/23 за договором відступлено право вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яке виникло на підставі договору № 106, укладеного 15.04.2021.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року в справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) зазначено, що зміст зобов`язання, в якому відступається право вимоги (оплата за поставлений товар, надану послугу, повернення наданих коштів тощо), не впливає на оборотоздатність цього майнового права, тому не має вирішального значення для відмежування договору відступлення права вимоги від договору факторингу.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) сформульований такий висновок: «колегія суддів вважає, що правонаступник стягувача може звернутися до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання».

Виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. Процесуальний закон та закон, який регулює підстави, порядок та спосіб виконання судових рішень, не обмежує можливість заміни сторони виконавчого провадження залежно від загальних умов та порядку (етапу) здійснення виконавчого провадження, наприклад, у зв`язку з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа. Виходячи зі змісту наведеної норми, процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні (відповідно до статей 512 і 520 ЦК України). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення. Такий висновок викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 922/4519/14.

Вкелика Палата Верховного Суду у постанові дійшла наступник висновків: «Велика Палата Верховного Суду, розвиваючи висновки, сформульовані у справі № 2-7763/10, зазначає, що оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, а відступлення права вимоги допускається на будь-якій стадії судового процесу, тому договір відступлення права вимоги кредитор може укласти і після ухвалення судового рішення, яким вирішено спір між сторонами матеріальних правовідносин (зобов`язання), до моменту виконання боржником зобов`язання або настання інших обставин, що є підставою для його припинення.»

Враховуючи наведені правові позиції, укладення позивачем у справі договору факторингу із заявником, згідно якого заявнику відступлено право вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яке виникло на підставі договору № 106, укладеного 15.04.2021, у матеріалах справи відсутні докази видачі виконавчого листа Товариству з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» та пред`являвся його до примусового виконання, строк пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа не закінчився, суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260-261, 353, 442, 446 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву «Свеа Фінанс», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок комфорту», про заміну сторони виконавчому листі - задовольнити.

Замінити сторону у виконавчому листі №522/5148/22, а саме: замінити вибулого стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» () його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (адреса місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) у справі № 522/5148/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Юлія ЧОРНУХА