Провадження № 2-н/638/53/26
УХВАЛА

Іменем України

08 січня 2026 року м.Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Цвіра Д.М., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» в частині вимоги про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 витрат на отримання відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, -

встановив:

ПрАТ «Харківенергозбут» звернулось до Шевченківського районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати спожитої електричної енергії, в якій також заявлені вимоги про стягнення з боржника витрат на отримання відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, у сумі 89, 62 грн.

Дослідивши вказану заяву про видачу судового наказу, суд дійшов до наступного.

За правилами статті 167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 165 ЦПК України, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника.

Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника; за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до частини першої, другої статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 161 ЦПК України передбачений вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, та згідно із ч. 1 цієї статті, судовий наказ може бути видано, якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;

7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо , зокрема, заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу (п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України).

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу (ч. 3 ст. 165 ЦПК України).

Як вбачається зі змісту вимог заяви про видачу судового наказу, заявник просить суд, зокрема стягнути з боржника ОСОБА_1 судові витрати на отримання відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру у розмірі 89, 62 грн.

Отже, у вищевказаній заяві ПрАТ «Харківенергозбут» про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу в частині цих вимог.

При цьому суд вважає доцільним звернути увагу заявника на те, що відповідно до частин 5-6 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника . Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду. Згідно із ч. 7 ст. 165 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Отже, наведеними процесуальними нормами чітко закріплено, що суддя не пізніше двох днів з дня надходження заяви про видачу судового наказу, у разі якщо боржником у заяві вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника. Також, суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. При цьому вимог щодо звернення заявника до Єдиного державного демографічного реєстру, та надання отриманих відомостей до суду, норми ЦПК не містять.

За наведених обставин суд відмовляє у видачі судового наказу за вищевказаною заявою ПрАТ «Харківенергозбут» в частині вимог про стягнення з ОСОБА_1 витрат на отримання відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру.

Керуючись ст. ст. 161,165 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» в частині вимог про стягнення з ОСОБА_1 витрат на отримання відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua).

Суддя Д.М. Цвіра