Ухвала

09 січня 2026 року

м. Київ

справа № 752/2336/19

провадження № 61-304ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу адвоката Короєда Сергія Олександровича як представника ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року у справі за позовом заступника Генерального прокурора в інтересах Київської міської ради до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року заступник Генерального прокурора в інтересах Київської міської ради звернувся до суду з позовом, у якому просив витребувати у ОСОБА_1 земельні ділянки площею 0,1016 га кожна (кадастрові номери :90:371:0118, :90371:0119), загальною вартістю за нормативно-грошовою оцінкою 2 461 164,26 грн, які розташовані на 21 км Столичного шосе у Голосіївському районі міста Києва, та передати їх у власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Голосіївський районний суд м. Києва заочним рішенням від 28 вересня 2022 року позов задовольнив частково. Зобов`язав ОСОБА_1 повернути дві земельні ділянки площею 0,1016 га кожна з кадастровими номерами :90:371:0118, :90:371:0119, загальною вартістю за нормативно-грошовою оцінкою 2 461 164,26 грн, які розташовані на 21 км Столичного шосе у Голосіївському районі міста Києва, у комунальну власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради. У решті позову відмовив.

На підставі вказаного рішення Голосіївським районним судом м. Києва 27 квітня 2023 року було видано виконавчий лист № 752/2336/29 і на підставі якого 25 квітня 2025 року було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз`яснення рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 вересня 2022 року.

Голосіївський районний суд м. Києва ухвалою від 08 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду залишив без задоволення.

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визначення порядку виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 вересня 2022 року.

Голосіївський районний суд м. Києва ухвалою від 08 вересня 2025 року заяву ОСОБА_1 про визначення порядку виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 вересня 2022 року залишив без задоволення.

У липні 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2. звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 вересня 2022 року, в якій просив визнати виконавчий лист виданий на примусове виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 вересня 2022 року у справі № 752/2336/19 таким, що не підлягає виконанню.

Голосіївський районний суд м. Києва ухвалою від 08 вересня 2025 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа, виданого на примусове виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 вересня 2022 року таким, що не підлягає виконанню, залишив без задоволення.

Київський апеляційний суд постановою від 03 грудня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , подані представником ОСОБА_2 , залишив без задоволення, а ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 08 вересня 2025 року про визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню, про визначення порядку виконання рішення суду та про роз`яснення рішення суду - залишив без змін.

05 січня 2026 року адвокат Короєд С. О. як представник ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року, в якій, просить скасувати оскаржуване судове рішення та справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пунктів 21, 25, 26 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо роз`яснення або відмови у роз`ясненні судового рішення; виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню; відстрочення і розстрочення, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, зміст пунктів 21, 25, 26 частини першої статті 353 та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції про відмову у роз`ясненні судового рішення, про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та про відмову у визначенні порядку виконання рішення, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено. Постанова апеляційного суду, прийнята за наслідками апеляційного перегляду ухвали місцевого суду, також не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.

Вказівка в резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання представника заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Короєда Сергія Олександровича як представника ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2025 року у справі за позовом заступника Генерального прокурора в інтересах Київської міської ради до ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов