Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1465/25 Головуючий у 1-й інст. Буткевич М. І.
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Шевчук А.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Павицької Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Житомирі

цивільну справу №278/1465/25 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк»

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 19 червня 2025 року, яке ухвалене під головуванням судді Буткевича М.І. в м Житомирі,

в с т а н о в и в:

У березні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (надалі - АТ «Акцент-Банк» або банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 . Просило стягнути з відповідача заборгованість станом на 27 березня 2025 року за договором про надання банківських послуг від 28 вересня 2023 року в сумі 19 408,49 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 10 000 грн; заборгованості за нарахованими процентами - 9 408,49 грн.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 28 вересня 2023 року, будучи клієнтом банку, ОСОБА_1 уклала з банком кредитний договір №АВН0СТ92602067 щодо надання останній кредиту в розмірі 10 000 грн строком на 36 місяців (тобто до 27 вересня 2026 року) зі сплатою процентів у розмірі 85% щорічно. Кредитний договір складається із заяви клієнта та графіку погашення кредиту. Кредитний договір підписаний ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку. Внаслідок не виконання відповідачем зобов`язань із повернення отриманого кредиту, утворилася зазначена вище заборгованість.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 19 червня 2025 року позов задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором від 28 вересня 2023 року №АВН0СТ92602067, яка станом на 27 березня 2025 року становить 10 000 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. У задоволенні вимог про стягнення процентів відмовлено.

Не погодившись частково із рішенням суду першої інстанції, позивач АТ «Акцент-Банк» подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині вимог про відмову в стягненні заборгованості за процентами за користування кредитом скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути проценти за користування кредитом у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що в цій справі є окремий кредитний договір підписаний відповідачем з усіма суттєвими умовами кредиту, такими як процентна ставка, строк, розмір тощо. Заява про надання послуги "Швидка готівка" це і є кредитний договір. Таблиця обчислення загальної вартості кредиту - додатком до кредитного договору, меморіальний ордер підтверджує факт видачі кредиту, а банківська виписка підтверджує факт погашення (чи відсутності такого) кредиту. Договір підписаний боржником за допомогою електронного підпису.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. За змістом частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині, тобто в частині відмови у стягненні процентів за користування кредитом, відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту не оскаржується, а тому не перевіряється апеляційним судом на предмет законності та обґрунтованості в цій частині.

Із матеріалів справи вбачається та апеляційним судом установлено, що 28 вересня 2023 року між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №АВН0СТ92602067 шляхом підписання заяви про надання послуги «Швидка готівка» (а.с.8-9).

На підставі заяви про надання послуги «Швидка готівка» відповідачу наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 85% на рік. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та правилами і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до пунктів 3-5 кредитного договору мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; сума кредиту - 10 000 грн; строк кредиту - 36 місяців до 27 вересня 2026 року.

Згідно з пунктом 6 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 85% річних.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі відповідно до умов договору, що підтверджується меморіальним ордером від 28 вересня 2023 року №TR.32851985.37716.65455 (а.с.11).

Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» в розділах «3. Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача» та «4. Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача» містить інформацію щодо суми кредиту, строку договору і строку кредитування, а також розмір процентної ставки на рівні 85% річних. Указаний документ містить дату 28 вересня 2023 року і електронний підпис ОСОБА_1 .

У порушення умов вказаного кредитного договору відповідач допустила прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого позивач нарахував заборгованість станом на 26 березня 2025 року в сумі 19 408,49 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 10 000 грн; заборгованості за процентами за користування кредитом - 9 408,49 грн.

Згідно з частиною першою ст.627 ЦК України та відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга ст.639 ЦК України).

Абзац другий частини другої ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України).

Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

У іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (ст.1 Закону України «Про електронний цифровий підпис»).

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 5 частини першої ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 червня 2022 року в справі № 757/40395/20.

Установлено, що відповідно до пункту 4 кредитного договору №АВН0СТ92602067 від 28 вересня 2023 року сума кредиту складає 10 000 грн; пункт 5 кредитного договору строк кредиту складає 36 місяців; пункт 6 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 85% річних.

Відповідно до пункту 8 кредитного договору кредитні кошти надаються АТ «Акцент-Банк» у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку позичальника.

Для підписання кредитного договору ОСОБА_1 використала електронний підпис відповідно до вимог частини шостої та восьмої ст.11 і ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.

АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 10 000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .

Договір про надання фінансового кредиту підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто, належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами 28 вересня 2023 року правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт АТ «Акцент-Банк» за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.

Доказів протилежного матеріали справи не містять. Відповідачем ОСОБА_1 таких не надано, що в силу положень ст.ст.12,81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.

За таких обставин, кредитний договір між сторонами укладений в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. При цьому, ОСОБА_1 через особистий кабінет на вебсайті АТ «Акцент-Банк» подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого АТ «Акцент-Банк» надіслало відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використала для підтвердження підписання кредитного договору. Укладення кредитного договору в запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Отже, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Встановивши зазначені обставини у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що між сторонами у справі укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язалася прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначений договором строк. Доказів повернення вказаних грошових сум кредитору у вигляді тілу кредиту матеріали справи не містять.

Підпис відповідача під договором свідчить про її ознайомлення з усіма його умовами, загальними умовами кредитування, іншою інформацією, надання якої передбачено чинним законодавством України.

Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов договору; не оспорювала кредитний договір в частині або в цілому, кредитор надав відповідачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; кредитний договір містить інформацію щодо загальної вартості кредиту та графік погашення кредиту.

Отже, підписавши кредитний договір, ОСОБА_1 посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме, отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернулася за отриманням кредиту до вільно обраної нею фінансової установи, а саме, АТ «Акцент-Банк», отримавши від останнього всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору.

Разом із тим, підтверджені обставини та дії позичальника щодо погодження останньою з банком умов про проценту ставку в певному розмірі та на умовах, зазначених в письмових документах.

Вираження волі позичальника відбулося вчиненням певних дій та суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відсутні докази направленості волі та погодження сторони договору умов з приводу процентної ставки за кредитом та умов з цього приводу, відображених в заяві про надання послуги «Швидка готівка» від 28 вересня 2023 року №АВН0СТ92602067 року та в Паспорті споживчого кредиту «Швидка готівка».

Як уже зазначалося вище, у заяві про надання послуги «Швидка готівка» від 28 вересня 2023 року №АВН0СТ92602067, яка містить підпис відповідача ОСОБА_1 , зазначено базовий розмір процентів 85% річних (пункт 6).

Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» в розділах «3. Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача» та «4. Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача» містить інформацію щодо суми кредиту, строку договору і строку кредитування, а також розмір процентної ставки на рівні 85% річних та вказаний документ містить дату 28 вересня 2023 року і електронний підпис ОСОБА_1 .

Отже, умови кредитування щодо сплати процентів передбачені безпосередньо в заяві про надання послуги «Швидка готівка» від 28 вересня 2023 року №АВН0СТ92602067 та Паспорті споживчого кредиту «Швидка готівка», що особисто підписані відповідачем за допомогою електронного підпису, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, який містить прізвище, ім`я та по-батькові позичальника.

Підписанням заяви про надання послуги «Швидка готівка» 28 вересня 2023 року №АВН0СТ92602067 та Паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка» без будь-яких застережень відповідач підтвердила, що вона обізнана та погодилася з усіма умовами такого договору.

Зміст зобов`язання в заяві про надання послуги «Швидка готівка» від 28 вересня 2023 року №АВН0СТ92602067 та Паспорті споживчого кредиту «Швидка готівка» викладено досить зрозуміло, оскільки системний аналіз заяви позичальника, наданого банком розрахунку та банківської виписки дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін договору зводилася до отримання коштів, які позичальник зобов`язана повернути та сплатити проценти за кредитним договором в розмірі та умовах, погоджених сторонами.

Відповідно до вимог ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з умовами договору щодо розміру процентів за кредитним договором; наявні відомості про те, що саме ОСОБА_1 погодилася з умовами з приводу процентної ставки за кредитом; та банком доведені обставини, які надали можливість суду переконатися в тому, з приводу яких відносин складені заява про надання послуги «Швидка готівка» від 28 вересня 2023 року №АВН0СТ92602067 і Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», та хто ознайомлений з викладеними в них умовами.

Отже, у матеріалах справи наявні докази в підтвердження обставин щодо обґрунтованості нарахування процентів за кредитним договором та встановлені обставини дають підстав для висновку відмінного від того, до якого дійшов суд першої інстанції.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково вважав, що зазначені документальні докази не впливають на правові висновки у цій справі щодо обґрунтованості вимог банку про стягнення з позичальника процентів за користування кредитними грошима в розмірі, наведеному в розрахунку, відповідно до погоджених сторонами умов.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з відповідача заборгованості за процентами підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення вимог в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача 9 408,49 грн процентів за користування кредитом.

Згідно з частиною тринадцятою ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову АТ «Акцент-Банк», то понесений позивачем судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача.

Відповідно до п.2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 частини шостої ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 19 червня 2025 року в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами скасувати та ухвалити в цій частині нове.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за простроченими процентами в сумі 9 408,49 грн та судовий збір у сумі 3 633,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої ст.389 ЦПК України.

Головуюча Судді: