ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 січня 2026 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/6768/25

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/513/26

Чернігівський апеляційний суд у складі судді Висоцької Н.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 листопада 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою апеляційного суду від 23.12.2025 в задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі відмовлено. Апеляційна скарга, подана ОСОБА_1 , була залишена без руху. Заявнику було надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме для надання апеляційному суду заяви (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, де зазначити інші поважні причини пропуску строку на оскарження ухвали суду першої інстанції, а також надати оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 3633,60 грн або докази щодо наявності пільг або підстав для звільнення від сплати судового збору, та надати докази надсилання позивачу копії апеляційної скарги з додатками.

02.01.2026 через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі, яка зареєстрована апеляційним судом 05.01.2026. В обґрунтування посилається, що повний текст оскаржуваного рішення надійшов йому в електронний кабінет 08.11.2025, а на електронну пошту 07.11.2025, проте у період з кінця листопада 2025 року по початок грудня 2025 року його стан здоров`я унеможливлював своєчасність подання апеляційної скарги. Вказує, що працює лікарем-інтерном з анестезіології та інтенсивної терапії КНП «Чернігівська обласна лікарня» і у вказаний період його захворювання мало короткотривалий характер і не супроводжувалось оформленням листка непрацездатності, що є поширеною практикою у сфері охорони здоров`я та в умовах воєнного стану, проте підтверджується листуванням з керівництвом.

Розглядаючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходить із такого.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 354 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Відповідно до ч. 3 ст. 354 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За матеріалами справи, 04.11.2025 Новозаводським районним судом було ухвалено рішення у відсутність учасників справи, дата складення повного судового рішення судом зазначена 04.11.2025.

Згідно довідки про доставку електронного документа, копія оскаржуваного рішення була надіслана на електронну адресу заявника 07.11.2025 (а.с. 97 т. 2), а до його електронного кабінету в підсистему «Електронний суд» - 08.11.2025 (а.с. 117, 117 зворот т. 2).

У зв`язку з викладеним, останнім днем подання апеляційної скарги є 08.12.2025 з урахуванням вихідних днів.

Апеляційна скарга була подана через систему «Електронний суд» 10.12.2025.

На підтвердження поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції заявником надано докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі.

З урахуванням наведеного, за наявності заяви (клопотання) про поновлення пропущеного процесуального строку, суд вважає вказані підстави поважності причин пропуску строку поважними, а тому пропущений строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Також 02.01.2026 через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшло клопотання (зареєстровано апеляційним судом 05.01.2026), в якому просить розстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі строком на три місяці шляхом сплати рівними частинами щомісячно або на інший строк та в іншому порядку на розсуд суду. В обґрунтування посилається, що працює лікарем-інтерном та має обмежений рівень доходів, на підтвердження чого надав відомості з Реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України (форма ОК-7).

За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, зобов`язана одночасно надати докази, які підтверджують наявність обставин, якими обґрунтоване таке клопотання.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

За змістом цієї правової норми існують три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена сплати судового збору, є вичерпним.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони (постанова Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 521/1372/23).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 зазначено, що: «36. Насамперед варто зауважити, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним. 37. З аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення».

Аналіз викладених положень дає підстави для висновків, що звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми права є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду за наявності викладених в законі умов, на власний розсуд оцінивши їх, звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

У постанові Верховного від 02 лютого 2022 року справа № 697/2951/19 зазначено, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані. Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища. Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору».

Тобто, лише за певних умов суд може звільнити від сплати судового збору сторону у справі.

Отже, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Згідно із статтею 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (§ 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року в справі «Kniat v. Poland»; § 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Заявляючи клопотання про розстрочення сплати судового збору, ОСОБА_1 надав, зокрема відомості з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Індивідуальні відомості про застраховану особу), відповідно до яких за період з січня 2024 року по грудень 2024 року він отримав дохід на загальну суму 184880,68 грн, а за період з січня 2025 року по грудень 2025 року 209069,80 грн.

Проте, аналіз клопотання про розстрочення сплати судового збору свідчить, що вказані обставини не можуть вважатись достатньою підставою для його розстрочення, оскільки в жодній мірі не характеризують майновий стан ОСОБА_1 . До клопотання, поданого 02.01.2026, заявником не додано будь-яких доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору та відсутності коштів призначених для сплати судового збору на момент подання апеляційної скарги. Такими документами, наприклад, можуть бути довідки про доходи (зокрема і фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, вкладів у банках, депозитів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, наявність або у відсутність у власності нерухомого/нерухомого майна, що підтверджується витягами із відповідних державних реєстрів.

Апеляційний суд також враховує, що сума доходу ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 складає 184880,68 грн, а 5% від його доходу за 2024 рік становить 9444,03 грн, що не перевищує розмір судового збору, який заявнику необхідно сплатити за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі - 3633.60 грн.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 136 ЦПК України особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати, зобов`язана одночасно надати докази, які підтверджуєть наявність обставин, якими обгрунтоване таке клопотання.

З врахуванням викладеного, оскільки заявником не надано жодних доказів на підтвердження доводів про неможливість сплати судового збору у розумінні статей 77, 80 ЦПК України, у суду відсутні достатні підстави для розстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі, тому в задоволенні клопотання ОСОБА_1 розстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Згідно частин 2, 6 статті 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, вважаю за необхідне продовжити заявнику строк для виконання вимог ухвали апеляційного суду від 23.12.2025, а саме для сплати судового збору в сумі 3633,60 грн та надання оригіналу квитанції апеляційному суду.

Керуючись ст. 127, 185, 356 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 листопада 2025 року у цій справі, задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 листопада 2025 року у цій справі.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розстрочення сплати судового збору, відмовити.

Продовжити заявнику строк для належного виконання вимог, викладених в ухвалі Чернігівського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року.

Запропонувати заявнику протягом п`яти днів з моменту отримання копії даної ухвали усунути недолік апеляційної скарги, а саме сплатити судовий збір у розмірі 3633,60 грн та надати оригінал квитанції апеляційному суду.

Копію ухвали направити особі, яка подала апеляційну скаргу.

Роз`яснити, що в разі невиконання вказаних вимог апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Інформація про рух справи буде розміщена на офіційному веб-сайті Чернігівського апеляційного суду за посиланням: https://court.gov.ua/sud4823/

Суддя Н.В. Висоцька