Справа №359/3869/23
Провадження №8/359/13/2025
УХВАЛА

05.01.2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Чирки С.С.

при секретарі судового засідання Кривохижі О.М.

за участю

представника позивача Коюди М.А.,

представника відповідача Олійника В.Б.,

відповідача ОСОБА_1

представника третьої особи Гусінова П.В.

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача Олійника Василя Богдановича про перегляд за нововиявленою обставиною рішення суду у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сітістейтсервіс» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щасливе-ЛУ 14», про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, суми інфляції за час прострочення платежів, трьох процентів річних від прострочених сум, штрафів та пені

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Олійник В.Б. звернувся до суду з вказаною заявою та обґрунтовує її тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 15 лютого 2024 року з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сітістейтсервіс» було стягнуто заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 54293 гривні 94 копійки, суму інфляції та три проценти річних. Представник посилається на те, що рішенням Господарського суду Київської області віл 18 березня 2025 року у справі № 911/1526/24, яке залишено в силі та набрало чинності згідно Постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2025p. позовні вимоги ОСБЕ "Щасливе-ЛУ 14" до ТзОв "СітіСтейтСервіс" та ТзОВ "Сіті-Стейт" задоволено частково, a саме: визнано розірваним з 01.12.2019p. договір про надання послуг балансоутримання та управління житловим комплеком за № 80-ССС від 25.07.2011p. який укладений був між ТзОВ "Сіті-Стейт" ТзОВ "СітіСтейтСервіс" та ОСБЕ "ШАСЛИВЕ-ЛУ 14".

ОСББ «Щасливе-ЛУ 14» надавало житлово-комунальні послуги мешканцям багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , зокрема ОСОБА_1 . З огляду на те, що Рішенням Господарського суду Київської області від 18 березня 2025 року, встановлено факт розірвання з 01.12.2019 договору про надання послуг балансоутримання та управління житловим комплеком, то з наведеного слід дійти висновку, що саме з цієї дати у ТзОВ "СітіСтейтСервіст припиняються усі повноваження щодо утримання та обслуговування будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані обставини мають істотне значення для правильного вирішення спору. Вони не були відомі ОСОБА_1 під час розгляду цивільної справи. Вказані обставини є нововиявленими в розумінні п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України. Тому просив скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду від 15 лютого 2024 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні пред`явленого позову ТОВ «Сітістейтсервіс» відмовити.

27 жовтня 2025 року від представника «Сітістейтсервіс» - адвоката Коюди М.А. надійшло заперечення у якому останній просив заяву про перегляд за ново виявленими обставинами залишити без задоволення. В обґрунтування зазначив, що відповідачем були спожиті вказані житлово-комунальні послуги, а отже і сплата за них є правомірною. Також Бориспільським міськрайонним судом Київської області при вирішенні спору по вказаній справі було відомо та надано оцінку наданим відповідачем доказам, а саме договору №80-ССС від 25.11.2011 і листа ТОВ «Сітістейтсервіс» №181 від 28.10.2019 року.

Крім того, відповідно до розділу 15. (строк договору) Договору про надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території №КП/14-135, укладеного 1 вересня 2012 року між ТОВ «Сітістейтсервіс» та ОСОБА_1 , зазначено, що договір може бути розірваний достроково у разі: 1) переходу права власності (користування) на квартиру/офіс приміщення до іншої особи, 2) за згодою Сторін (п. 15.2.) або Виконавець може відмовитись в односторонньому порядку (п.15.3). Інших вимог щодо розірвання або припинення договору, в тому числі через припинення договору управління №80-ССС від 25 липня 2011 року, сторони не обумовили.

На переконання Позивача за результатами аналізу заявлених обставин і наданих документів, яка у них міститься, очевидним є те, що наведені Заявником обставини не є нововиявленими обставинами у розумінні положень статті 423 ЦПК України, а доводи Заявника, які викладені у заяві про перегляд рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.02.2024 у справі № 359/3869/23 за нововиявленими обставинами, фактично зводяться до переоцінки доказів, оцінених судами у процесі розгляду справи № 359/3869/23, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

13 жовтня 2025 року ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні відповідач та його представник подану заяву підтримали та просили суд її задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_2 проти задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не заперечив.

Представник позивача «Сітістейтсервіс» - адвокат Коюда М.А. у судовому засіданні проти поданої заяви заперечив та просив у її задоволенні відмовити.

Заслухавши думку сторін, дослідивши заяву та надані до неї докази у їх сукупності, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 15 лютого 2024 року з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Сітістейтсервіс» стягнуто заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 54293 гривні 94 копійки, суму інфляції за час прострочення платежів в розмірі 2930 гривень 50 копійок та три проценти річних від прострочених сум в розмірі 1761 гривень 38 копійок (том 2 а.с.9-16).

Постановою Київського апеляційного суду від 14 жовтня 2024 року рішення Бориспільського міськрайонного суду від 15 лютого 2024 року було залишено без змін (том 2 а.с.116-120).

Відповідно до ч.1,2,4 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Згідно з ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз.2 п.3 постанови №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснив, що необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Така правова позиція є релевантною до спірних правовідносин та підтримується Верховним Судом.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права.

Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії» роз`яснив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким остаточне і обов`язкове рішення не може переглядатись лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Res judicata вирішена справа (res judicata pro veritate habetur судове рішення слід визначати за істину) означає остаточність рішення суду, яке набрало чинності і не може бути переглянуте.

Підставною для перегляду рішення за нововиявленими обставинами на думку позивача є рішення Господарського суду Київської області від 18 березня 2025 року.

Рішенням Господарського суду Київської області від 18 березня 2025 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09 вересня 2025 року (том 2 а.с.165-173), було визнано розірваним з 01 грудня 2019 року договір про надання послуг балансоутримання та управління житловим комплексом №80-ССС, укладений 25 липня 2011 року між ОСББ «Щасливе-ЛУ 14», ТОВ «Сіті-Стейт» та ТОВ «Сітістейтсервіс» (том 2 а.с.142-164).

З шостого абзацу мотивувальної частини рішення Бориспільського міськрайонного суду від 15 лютого 2024 року вбачається, що заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг виникла у ОСОБА_3 на підставі договору про надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території №КП/14-135, укладеного 01 вересня 2012 року між ТОВ «Сітістейтсервіс» та відповідачем. Натомість договір про надання послуг балансоутримання та управління житловим комплексом №80-ССС від 25 липня 2011 року було визнано неналежним доказом в розумінні ст.77 ЦПК України. Тому встановлення у судовому порядку факту розірвання вказаного договору 01 грудня 2019 року не має жодного значення для правильного вирішення спору та за цією ознакою не є нововиявленою обставиною в розумінні п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

Також, з того ж шостого абзацу мотивувальної частини рішення вбачається, що зазначена заявником обставина навіть не є новою, оскільки у вказаному абзаці зазначено, що 28 жовтня 2019 року директор ТОВ «Сітістейтсервіс» надіслав ОСББ «Щасливе-ЛУ 14» лист №181, в якому він повідомив про припинення з 01 грудня 2019 року договору про надання послуг балансоутримання та управління житловим комплексом №80-ССС від 25 липня 2011 року. Однак відмова позивача від вказаного договору не було визнано підставою для припинення договору про надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території №КП/14-135, укладеного 01 вересня 2012 року між ТОВ «Сітістейтсервіс» та ОСОБА_3 .

З огляду на вище вказане суд вважає, що відсутні підстави для перегляду рішення Бориспільського міськрайонного суду від 15 лютого 2024 року за нововиявленою обставиною. Тому у задоволенні заяви належить відмовити.

Натомість безпідставне скасування рішення Бориспільського міськрайонного суду від 15 лютого 2024 року та ухвалення нового рішення суду про відмову у задоволенні позову призведе до порушення принципу юридичної визначеності, як основного елемента принципу верховенства права. У такий спосіб буде порушено право ТОВ «Сітістейтсервіс» на справедливий суд, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, абз.2 ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленою обставиною рішення суду залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 12 січня 2025 року.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Чирка С.С.