Єдиний унікальний № 371/2084/25
провадження № 2-з/371/1/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року м. Миронівка

ЄУН 371/2084/25

Провадження № 2-з/371/1/26

Миронівський районний суд Київської області в складі судді Капшук Л.О., розглянувши заяву представника позивача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» Даниленко Валентини Петрівни про забезпечення позову у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальтністю «Агрокапітал2023», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дошка Людмила Анатоліївна, Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, приватне підприємство «Ал-Маз», про переведення прав та обов`язків покупця земельної ділянки,

У С Т А Н О В И В :

Представник позивача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» Даниленко В.П. 10 грудня 2025 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій заявила вимоги про переведення прав та обов`язків покупця земельної ділянки з кадастровим номером :10:201:0025, загальною площею 2,8282 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відносно якої 09 жовтня 2025 року здійснено реєстрацію права власності за ТОВ «Агрокапітал2023» на підставі договору купівлі-продажу.

Після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 07 січня 2026 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі.

У заяві про забезпечення позову представник позивача просила вжити заходи забезпечення позову шляхом:

Накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :10:201:0025, площею 2,8282 га, що належить на праві приватної власності ТОВ «Агрокапітал2023» на підставі договору купівлі-продажу номер 2243, виданого 09 жовтня 2025 року та посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дошкою Л.А., до розгляду справи по суті.

Заборони органам та субєктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення реєстраційних дій щодо реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації обтяжень на нерухоме майно, а також внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності та інші речові права та їх обтяження, змін до таких записів щодо нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером :10:201:0025, площею 2,8282 га, що належить на праві приватної власності ТОВ «Агрокапітал2023» на підставі договору купівлі-продажу номер 2243, виданого 09 жовтня 2025 року та посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дошкою Л.А., до розгляду справи по суті.

Заяву обґрунтувала тими обставинами, що відповідачами було укладено договір купівлі продажу земельної з кадастровим номером :10:201:0025, незважаючи на ті обставини, що на час укладення договору купівлі-продажу між СТОВ «Агросвіт» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки №0367-12 від 04 грудня 2012 року.

В пункті 8.3 договору оренди земельної ділянки №0367-12 встановлено, що орендар земельної ділянки має право на придбання земельної ділянки у власність у разі її продажу, яке може бути реалізоване орендарем з моменту, коли продаж земельної ділянки останньому буде можливим згідно до чинного законодавства.

13 жовтня 2025 року з метою перевірки відомостей про зареєстроване право власності та речове право на дану земельну ділянку у Державному земельному кадастрі, юрисконсультом СТОВ «Агросвіт» було здійснено пошук відомостей в електронному кабінеті Державного земельного кадастру по кадастровому номеру земельної ділянки :10:201:0025 та отримано інформацію про зареєстровані права.

З реєстру речових прав представнику позивача стало відомо, що 09 жовтня 2025 року ОСОБА_1 здійснила відчуження спірної земельної ділянки на користь іншої особи на підставі договору купівлі-продажу від 09 жовтня 2025 року. Тобто спірна земельна ділянка була відчужена без відома орендаря, який має переважне право на придбання вказаної земельної ділянки.

Також представником позивача 14 жовтня 2025 року отримано інформаційну довідку №447556126, в якій наявні деталізовані відомості про те, що у Державному реєстрі речових прав приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області, Дошкою Л.А. було зареєстровано право власності за суб`єктом ОСОБА_1 на підставі відомостей з ДЗК, номер 95854606, виданий 03 жовтня 2025 року, видавник: Державний земельний кадастр, розмір частки: 0, додаткові відомості: реєстрація проведена в зв`язку з втратою державного акту серії ІІ-КВ 048830, виданого Карапишівською сільською радою 23 лютого 2001 року. Дане речове право припинено 09 жовтня 2025 року о 12:55:29 на підставі рішення з індексним номером 81253681 прийнятого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дошкою Л.А..

В обґрунтування вимог представник позивача зазначила, що вчинені дії відповідачів та укладений ними правочин порушують права та інтереси землекористувача земельної ділянки.

Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі за цим позовом.

Зазначила, що застосування заходів забезпечення у виді накладення арешту на спірну земельну ділянку не призведе до настання для власника цієї земельної ділянки будь-яких негативних насідків, арештоване майно до моменту прийняття відповідного судового рішення залишиться у його власності.

Заборона вчинення реєстраційних дій державним реєстраторам, нотаріусам та іншим суб`єктам державної реєстрацій відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» забезпечить можливість зберегти відомості про дану земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав в тому стані, в якому вони були наявні на момент звернення позивача із позовом про переведення прав покупця, а також убезпечить здійснення державної реєстрації права власності за третіми особами та інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності, інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо нерухомого майна у виді земельної ділянки.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно правил частини 6-8 вказаної статті залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно правил статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з частиною 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування, обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на ту особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже, за загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом залежно від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Встановлено, що наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову у виді заборони вчиняти будь які дії щодо відчуження майна.

Між сторонами дійсно виник спір з приводу об`єкта нерухомості, яким є земельна ділянка з кадастровим номером :10:201:0025, загальною площею 2,8282 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку на час виникнення спірних правовідносин зареєстровано за ТОВ «Агрокапітал2023» на підставі договору купівлі-продажу номер 2243, укладеного 09 жовтня 2025 року та посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дошкою Л.А.

Позивач обґрунтовує наявність свого речового права на спірну земельну ділянку і права захистити речове право в судовому порядку наявністю укладеного договору оренди земельної ділянки №0367-12 від 04 грудня 2012 року, відповідно до якого позивач має переважне право на купівлю земельної ділянки.

09 жовтня 2025 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис про реєстрацію речового права права власності на земельну з кадастровим номером :10:201:0025, площею 2,8282 га за ТОВ «Агрокапітал2023», індексний номер запису про речове право 81253681.

Предметом спору є спір щодо права на придбання у власність майна у виді земельної ділянки з кадастровим номером :10:201:0025, яка передана у власність ТОВ «Агрокапітал2023» без відома орендаря СТОВ «Агросвіт», яке мало переважне право на придбання вказаної земельної ділянки у власність.

Звертаючись із заявою, заявник вказала причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, зазначила обставини, які вказують на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити поновлення оспорюваних прав позивача.

На підтвердження факту відчуження земельної ділянки до позовної заяви представник СТОВ «Агросвіт» надала Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №447556126 від 14 жовтня 2025 року, за даними якої право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :10:201:0025, площею 2,8282 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі договору купівлі-продажу № 2243 від 09 жовтня 2025 року зареєстроване за ТОВ «Агрокапітал2023», реєстраційний номер об`єкта нерухомості 229.

За Законом України «Про Оренду землі» зміна орендодавця (перехід права власності) не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Отже, якщо в самому договорі оренди не зазначено інше, він продовжує діяти до закінчення строку, на який його укладено.

Новий власник земельної ділянки, щодо якої оформлено договір оренди, одночасно з отриманням права власності на землю отримує також права та обов`язки попереднього власника за чинним договором оренди (частина 1 статті 1481 Земельного кодексу).

Договір оренди земельної ділянки, укладений позивачем та відповідачем ОСОБА_1 , містить умову про те, що перехід права власності на земельну ділянку не є підставою для зміни умов або розірвання договору (пункт 10.4 договору оренди земельної ділянки №0367-12 від 04 грудня 2012 року).

Поряд з цим строк дії договору спливає 01 грудня 2026 року.

Наступне відчуження спірної земельної ділянки істотно ускладнить виконання рішення суду, оскільки наявність нового власника може призвести до виникнення нового спору з приводу цієї ж земельної ділянки та необхідності звернення позивача за захистом своїх прав, внаслідок спорів із кожним з нових власників позивач може втратити право на користування спірною земельною ділянкою внаслідок закінчення строку оренди цієї ділянки на підставі договору оренди, яким встановлено право на придбання земельної ділянки у власність у разі її продажу.

Отже, наявність ризику відчуження земельної ділянки свідчить про потенційні труднощі у подальшому щодо своєчасного поновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження виникнення потенційних труднощів при подальшому виконанні такого рішення.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси всіх осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вимоги заяви в частині накладення арешту на спірну земельну ділянку не є обґрунтованими, оскільки арешт майна полягає у тимчасовому позбавленні права як на відчуження, так і на розпорядження та користування земельною ділянкою.

Вжиття ініційованих позивачем заходів забезпечення позову у виді арешту майна може призвести до порушення прав самого позивача як землекористувача, втручання в його господарську діяльність, яка напряму пов`язана із використанням земельної ділянки.

Відтак, вимоги в частині накладення арешту на земельну ділянку не підлягають задоволенню.

Поряд з цим, суд вважає, що наявні підстави для забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій щодо реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності та інші речові права, змін до таких записів щодо нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером :10:201:0025, площею 2,8282 га.

Наявне достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача з огляду на ті обставини, що спір стосується продажу земельної ділянки.

Невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, створить перешкоди у поновленні прав позивача, зробить неможливим ефективний захист прав через судову тяганину та значні витрати.

Враховуючи пов`язаність такого заходу забезпечення позову з предметом спору, наявність обставин, які свідчать про можливість утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття заходів забезпечення позову, застосування заходів забезпечення позову є доцільним.

Забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо майна, яке є предметом спору, є засобом запобігання можливим порушенням охоронюваних законом інтересів позивача.

Заява про забезпечення позову в цій частині є обґрунтованою. Вказаний вид забезпечення позову, який просить застосувати заявник, відповідає вимогам, на забезпечення яких він вживається, та буде адекватним засобом забезпечення позову.

Згідно правил частини 1 статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

За правилами частин 2 та 3 вказаної статті, зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Підстави для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення відсутні.

За правилами статті 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Пунктом 5-1 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року визначено, що судове рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, судове рішення про скасування судового рішення, що було підставою для прийняття рішення про зупинення проведення реєстраційних дій, судове рішення про скасування заборони вчинення реєстраційних дій (далі - судове рішення щодо заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій), а також заяви власника про заборону вчинення реєстраційних дій, про відкликання заяви про заборону вчинення реєстраційних дій, що надходять до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, невідкладно реєструються державним реєстратором у базі даних заяв.

У разі звернення заявника із судовим рішенням щодо заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій державний реєстратор відповідно до закону встановлює особу такого заявника та в порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень отримує примірник судового рішення в електронній формі, крім випадку, коли таким заявником є слідчий або прокурор.

Реєстрація судових рішень щодо заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, заяв власника про заборону вчинення реєстраційних дій, про відкликання заяви про заборону вчинення реєстраційних дій не може проводитися адміністратором центру надання адміністративних послуг, помічником нотаріуса.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення обтяження речових прав заявником може бути орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, якими встановлено, змінено або припинено обтяження, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено обтяження, або уповноважені ними особи.

Тож ухвалу про забезпечення позову необхідно направити для негайного виконання державному реєстратору Відділу (Центру) надання адміністративних послуг Миронівської міської ради Обухівського району Київської області для реєстрації судового рішення щодо заборони вчинення реєстраційних дій щодо права оренди на нерухоме майно у виді земельної ділянки площею 2,8282 га, з кадастровим номером :10:201:0025, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 153, 157 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» Даниленко Валентини Петрівни про забезпечення позову у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальтністю «Агрокапітал2023» треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дошка Людмила Анатоліївна, Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, приватне підприємство «Ал-Маз», про переведення прав та обов`язків покупця земельної ділянки, задовольнити частково.

Заборонити державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії, пов?язані з реєстрацією права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності та інші речові права, змін до таких записів щодо нерухомого майна у виді земельної ділянки з кадастровим номером :10:201:0025, площею 2,8282 га (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна в реєстрі речових прав 229), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрокапітал2023» на підставі договору дарування № 2243 від 09 жовтня 2025 року, індексний номер: 81253681.

В решті вимог відмовити.

Роз`яснити позивачу положення статті 159 ЦПК України, за якими у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 цього Кодексу підстав або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Копію ухвали надіслати державному реєстратору Відділу (Центру) надання адміністративних послуг Миронівської міської ради Обухівського району Київської області для виконання, Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрокапітал 2023», ОСОБА_1 та Сільськогосподарському товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» для відома.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Складення повного тексту ухвали відповідає даті її постановлення.

Суддя Л.О. Капшук