Провадження № 2/643/2803/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2026

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова, розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про надання строку для примирення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2025 року ОСОБА_2 через представника адвоката Мартовицького К.В. звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_1 , зареєстрований 09 лютого 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 03 .

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 22 грудня 2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику)сторін.

07 січня 2026 року за допомогою системи «Електронний суд» відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву в якому просить суд надати їй з позивачем ОСОБА_2 строк для примирення на термін шість місяців, зупинити провадження по справі № 643/22456/25, розгляд цього клопотання провести в судовому засіданні за її відсутності.

В обґрунтування відзиву зазначила, що вона вважає позовну заяву чоловіка передчасною, а збереження їхнього шлюбу можливим, виходячи з наступного.

Так, в позовній заяві представник чоловіка, адвокат Мартовицький К.В., стверджує, що починаючи з серпня 2021 роки сторони проживають окремо одне від одного, спільний бюджет не ведуть, втратили почуття любові одне до одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин». Вказане твердження представника позивача не відповідає дійсності, оскільки їх сім`я фактично не припинила своє існування, вони не втратили почуття любові та поваги одне до одного, до моменту початку збройної агресії рф проти України вони з чоловіком вели спільне господарство та побут, виховували дитину, сім`я жила повноцінно. Наразі вони проживають окремо одне від одного виключно з тієї причини, що на початку 2023 року вона з сином, ОСОБА_3 , внаслідок збройної агресії РФ проти України була вимушена виїхати з України до Польщі, де і мешкають до теперішнього часу. Рішення про виїзд було прийнято нею з чоловіком спільно, вони з сином виїхали за межі України за його допомогою, наполяганням та згодою. Вона постійно спілкується з чоловіком по телефону, в останній час (приблизно два тижні тому) він почав говорити про можливе розлучення, але вона проти цього заперечувала, вони домовились з ним обговорити вказане питання. Дійсно, останнім роком відносини між нею та чоловіком змінились, вони віддалились одне від одного. Однак, це викликано виключно тим, що вони тривалий час змушені проживати окремо одне від одного, їхнє спілкування здійснюється виключно засобами телефонного зв`язку, вони не мають можливості побачитись. Однак, просить суд врахувати те, що вказані події сталися виключно на фоні військової агресії проти країни, до початку війни в них все було добре. На її думку позовна заява чоловіка викликана насамперед тривалим психічним тиском через зміну укладу їхнього життя з початком війни, тривалим розлученням, але вони не втратили почуття одне до одного і відновлення сімейних стосунків є можливим, вважає, що їхні відносини налагодяться і вони повернуться до життя як одна родина. Звертає увагу суду на те, що для дитини сім`я відіграє важливе значення насамперед тому, що дає перші й найважливіші знання про життя, про взаємини з людьми. Сім`я створює матеріальні та моральні умови для її зростання, формує моральні життєві основи та статево-рольові установки. Це зумовлено тим, що внутрішньосімейні взаємини виступають для дитини першим специфічним зразком суспільних відносин, до яких вона залучається вже з перших днів появи на світ, і які мають значний (якщо не домінуючий) вплив на формування загальної моделі її життя в майбутньому. У випадку розірвання шлюбу спільна дитина буде дуже важко переживати розрив відносин між батьками. І річ не в тому, що вона буде далі проживати разом із своєю матір`ю. Основна проблема в тому, що на підсвідомості дитини на все життя буде відбито розуміння, що тато і матуся не є єдиним цілим і з таким чином вона увійде в доросле життя. Саме це і може в подальшому стати причиною певних труднощів дитини на все життя (сумнівні відносини, невдалий шлюб, небажані діти тощо). Як мати та жінка, вона розуміє, що варто принаймні намагатися зберегти шлюб в тому числі і заради дитини. Однак, вона не хоче щоб у суду було уявлення, що вона просить надати строк для примирення лише заради дитини. Вона дуже кохає свого чоловіка, страждає через розлуку з ним. За той час, який суд надасть для примирення вона буде прикладати максимум зусиль для того, щоб порозумітись з чоловіком для збереження шлюбу. Вважає, що всі найважливіші питання життя сім`ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності. У них є спільна малолітня дитина і вона хоче, щоб вона росла в повноцінній родині. Вона зацікавлена у збереженні сім`ї. Вважає, що згодом у них відпадуть підстави для розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Статтею 211 ЦПК України установлено, що одним із завдань розгляду справи по суті визначається сприяння примиренню сторін.

Суд повинен вжити заходів щодо примирення подружжя (ст. 111 СК України).

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»- передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадках відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї із сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та наданням сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При призначенні строку на примирення суд враховує думку сторін та конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на примиренні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Відповідно до ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Суд, дослідивши матеріали справи та виходячи з конституційного положення про державний захист сім`ї і вимог Сімейного кодексу України, з метою сприяння примиренню подружжю з урахуванням можливості зберегти сім`ю, зокрема, в інтересах малолітнього сина сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з метою надання подружжю строку для осмислення прийнятого ними рішення, вважає за необхідне надати подружжю строк для примирення, оскільки даних, які б виключали можливість надання судом строку на примирення суду не надано, іншого судом не встановлено.

З огляду на наявність у подружжя малолітньої дитини та з урахуванням того, що строк на примирення не може перевищувати шість місяців, суд вважає необхідним надати подружжю строк для їх примирення строком на три місяці, що відповідатиме меті можливого збереження їх сім`ї.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі в разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення - до закінчення цього строку.

Таким чином, провадження у справі підлягає зупиненню.

На підставі ст. 111 СК України, керуючись ст. 240, 251, 253, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про надання строку для примирення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Надати сторонам у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - строк для примирення тривалістю у три місяці, тобто до 12 квітня 2026 року.

Провадження у справі зупинити до закінчення строку для примирення.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Харківського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя - О.О. Олійник