Справа № 581/1/26
Провадження № 2/581/84/26
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

09 січня 2026 року с-ще Липова Долина

Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Бутенко Д.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

31 грудня 2025 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому порушує питання про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість у розмірі 12720 грн 00 коп за кредитним договором №07.02.2025-100002126 від 07 липня 2025 року.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Форма позовної заяви, її зміст та інші вимоги визначені ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 177 ЦПК до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши матеріали справи встановлено, що позивачем 21 листопада 2025 року сплачено судовий збір ТОВ «Споживчий центр» у сумі 2422 грн 40 коп за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 , Липоводолинський районний суд Сумської області, платіжна інструкція банку №СЦ00055789 від 21 листопада 2025 року. Однак, дана квитанція не є належним доказом сплати позивачем судового збору за розгляд справи №581/1/26, оскільки аналогічна квитанція була долучена позивачем до матеріалів справи №581/893/25, по якій 17 грудня 2025 року судом було постановлено ухвалу про повернення позивачеві ТОВ «Споживчий центр» позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору у разі повернення заяви може бути повернута за клопотанням особи, яка його сплатила. Про повернення судового збору по справі №581/893/25 позивач до суду не звертався.

Із урахуванням цього позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру в сумі 2422 грн 40 коп (позовна заява подана через систему «Електронний суд» та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір потрібно сплатити із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2422 грн 40 коп) за наступними платіжними реквізитами: а саме: Отримувач коштів: ГУК Сум.обл/ Л-Долинська СТГ /22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37970404; Банк отримувача: Казначейство України; Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0018532; Код класифікації доходів бюджету: 22030101; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); Найменування суду: Липоводолинський районний суд Сумської області». Таким чином, представнику позивача необхідно сплатити судовий збір.

На думку судді, залишення даного позову без руху з метою уточнення істотних обставин справи та доказової підстави потенційного цивільного спору не є порушенням вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі-Конвенція) в аспекті гарантування права на доступ до суду, оскільки національне законодавство може обмежувати окремі судові процедури, а держава в особі національних судів також може реалізувати певну свободу розсуду в різних аспектах без порушення самої сутності зазначеного права, зокрема, включаючи різні питання до відкриття проваджень у справах тощо із визначенням критеріїв прийнятності заяв і позовів (правові позиції із даного питання викладені Європейським судом з прав людини у п. 230 рішення від 17 січня 2012 року у справі «Станєв проти Болгарії» та у п. 85 рішення від 17 жовтня 2003 року у справі «Луордо проти Італії»).

За таких обставин, із метою забезпечення розгляду даної справи в розумний строк з часу відкриття провадження в ній, вважаю необхідним надати ТОВ «Споживчий центр» строк для усунення наведених вище недоліків, який відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України, не може перевищувати десяти днів із дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що вказані недоліки позовної заяви, слід усунути у встановлений строк із наданням (надсиланням) зазначених вище письмових матеріалів Липоводолинському районному суду Сумської області.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у вказаний строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Керуючись ст. 175, 185, 260 ЦПК України, суддя

постановив:

Залишити без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Установити 10-денний строк для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви, перебіг якого починається з дня її вручення позивачу.

Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Копію ухвали направити позивачу для виконання.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Д. В. Бутенко