Провадження № 2-с/522/23/26
УХВАЛА

12 січня 2026 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чорнуха Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,-

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2025 року Приморським районним судом м. Одеси видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 27199,83 гривень, а також витрат з оплати судового збору у розмірі 302,80 гривень.

24.11.2025 на адресу Приморського районного суду м. Одеси через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від ОСОБА_1 надійшла заява про скасування судового наказу, у якій просить суд поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу від 03.06.2025 та скасувати судовий наказ, виданий Приморським районним судом м. Одеси у справі № 522/11934/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 27199,83 гривень, а також витрат з оплати судового збору у розмірі 302,80 гривень.

В обґрунтування вимог про поновлення строку та скасування судового наказу ОСОБА_1 зазначила, що копію судового наказу від 03.06.2025 не отримувала та ознайомилась з копією судового наказу 10.11.2025 у підсистемі «Електронного суду» ЄСІТС. У заяві про скасування судового наказу боржник зазначила про часткове заперечення вимог стягувача з огляду на невідповідність фактичних обсягів споживання фактичним показникам лічильників, відсутність досудового врегулювання та ненадання доказів повідомлення боржника про наявність заборгованості.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали заяви передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, копія судового наказу та копія заяви про видачу судового наказу разом із доданими до неї матеріалами направлялись на адресу зареєстрованого місця проживання боржника та 08.07.2025 повернуті відправнику, що підтверджується конвертом з копією судового наказу, який повернувся до суду з відміткою АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, судовий наказ вважається врученим боржнику 08.07.2025. Натомість, заява про скасування судового наказу подана до суду 24.11.2025.

Звертаючись до суду із клопотанням про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу від 03.06.2025 у справі № 522/11934/25 боржник зазначає про те, що ознайомилась з копією судового наказу лише 10.11.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС, однак в обґрунтування вимоги про поновлення строку не надає доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із зазначеною заявою.

Заявник послався на наявність перешкод у доступі до зареєстрованого місця проживання, однак, відповідні докази суду не надав. З доданих до заяви судових рішень, роздрукованих Єдиного державного реєстру судових рішень, не вбачається наявність перешкоду у доступі заявника до зареєстрованого місця проживання у період з червня по листопад 2025 року.

Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви (ч. 2 ст. 171 ЦПК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскільки заява про скасування судового наказу подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 ЦПК України, подане боржником клопотання про поновлення строку не містить доказів поважності причин пропуску п`ятнадцятиденного строку з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів, тому суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 строку для подання заяви про скасування судового наказу, виданого Приморським районним судом м. Одеси 03.06.2025 у справі № 522/11934/25.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 170, 171, 258-261, 272, 352-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу від 03.06.2025 у справі № 522/11934/25 відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ - повернути боржнику.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Юлія ЧОРНУХА