Провадження № 6/643/72/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2026 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Новіченко Н.В., розглянувши

заяву ОСОБА_1

про відвід судді Новіченко Н.В. від розгляду справи № 643/11316/25

за заявою 1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2 в особі його представника -

ОСОБА_1

про поворот виконання судового наказу Салтівського районного суду

міста Харкова від 11.07.2025 у справі № 643/11316/25

ВСТАНОВИВ:

20.11.2025 ОСОБА_1 (далі - заявник-1), ОСОБА_2 , в особі його представника ОСОБА_1 (далі - заявник-2) звернулися до Салтівського районного суду міста Харкова із заявою про поворот виконання судового наказу Салтівського районного суду міста Харкова від 11.07.2025 у справі № 643/11316/25 за заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житло-комунальні послуги у розмірі 69 957, 81 грн.

Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 24.11.2025 розгляд заяви було призначено на 08.12.2025.

08.12.2025 року розгляд справи було відкладено на 25.12.2025 у зв`язку з неявкою учасників справи.

23.12.2025 ОСОБА_1 подано до суду заяву про відвід судді Новіченко Н.В. від розгляду справи № 643/11316/25.

Ухвалою від 24.12.2025 Салтівський районний суд міста Харкова заяву ОСОБА_1 про відвід судді Новіченко Н.В. від розгляду справи № 643/11316/25 залишив без задоволення.

25.12.2025 розгляд заяви було відкладено на 14.01.2026 року.

31.12.2025 ОСОБА_1 повторно подано до суду заяву про відвід судді Новіченко Н.В. від розгляду справи № 643/11316/25.

Відповідно до статті 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Розглянувши подану заяву про відвід судді Новіченко Н.В. від розгляду справи № 643/11316/25, суд зазначає наступне.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Запровадження законодавцем інституту відводу судді, унормованого в положеннях статей 36-41 Цивільного процесуального кодексу України, мало на меті в першу чергу уникнення будь-яких ризиків можливості порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства, якими є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, та забезпечення гарантії дотримання декларованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року прав на судовий захист при зверненні особи до суду з метою їх реалізації.

У зв`язку з цим було визначено перелік випадків, за наявності яких може виникати можливість порушення наведених принципів та гарантій, які було унормовано у статті 36 Цивільного процесуального кодексу України.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до частини 1 статті 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За змістом частини третьої статті 39 Цивільного процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим.

У частині 4 статті 39 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 35 цього Кодексу, статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Цивільний процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Обґрунтовуючи заяву про відвід судді Новіченко Н.В. заявник посилається на те, що після розгляду попередньої заяви про відвід у заявника виникли нові обставини, а саме:

- суддею не надано належної оцінки доводам заявника щодо її участі у справі № 643/18125/21 в 2022 року з тими самими позивачем та відповідачем;

- суддею проігноровано істотні доводи щодо порушень реєстрації справи № 643/11316/25 в ЄСІТС;

- суддею проігноровано доводи про безпосереднє втручання в майнові права заявника та об`єктивний факт конфлікту процесуальних ролей;

- ухвала про відмову у відводі підтверджує намір судді продовжувати розгляд справи, є вибірково мотивованою, що саме по собі створює обґрунтований сумнів у неупередженості та об`єктивності судді;

- відсутність належної оцінки зазначених доводів в ухвалі про відмову у відводі;

- неодноразове відкладення розгляду справи 08.12.2025 року та 25.12.2025 без наведення у відповідних ухвалах та процесуальних документах мотивів і пояснень причин таких відкладень.

Надаючи оцінку вказаним вище доводам заявника суд звертається до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України», яке відповідно до частини 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України є джерелом права.

Так, у вказаному вище рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Доводи заявника щодо участі судді у розгляді справи № 643/18125/21 за участю тих самих сторін самі по собі не свідчать про упередженість судді та не заборонені процесуальним законом, оскільки вони не є обставинами, що виключають участь судді у розгляді справи, за відсутності доказів заінтересованості судді у результаті розгляду справи.

Крім того, посилання заявника на неналежну реєстрацію справи в ЄСІТС, а також на можливе втручання в майнові права та конфлікт процесуальних ролей стосуються оцінки процесуальних дій та правових наслідків розгляду справи, що підлягає вирішенню в межах розгляду спору по суті або шляхом оскарження відповідних процесуальних рішень, але не є підставами для відводу судді.

Твердження заявника про вибіркову вмотивованість ухвали про відмову у відводі та про відсутність належної оцінки доводів зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішенням та його мотивами, що відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України не може свідчити про упередженість або необ`єктивність судді.

Щодо доводів про неодноразове відкладення розгляду справи, суд зазначає, що питання відкладення судового розгляду є процесуальними повноваженнями суду, здійснюється з урахуванням конкретних обставин справи та не підтверджує наявності обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді.

Доводи заявника носять суб`єктивний характер, оскільки жодного прикладу чи факту вчинення дій, які б свідчили про зацікавленість судді Новіченко Н.В. у розгляді справи № 643/18125/21, її упередженість чи ставили б під сумнів безсторонність судді, у заяві не наведено.

Крім того, з доводів заявника у цій справі не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість чи необ`єктивність судді Новіченко Н.В. у розгляді справи № 643/18125/21.

Крім того, посилання заявника про втручання судді в майнові права заявника є безпідставними, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами і ґрунтуються виключно на суб`єктивному сприйнятті заявника.

З огляду на викладене суд вважає, що наведені заявником обставини не є підставою для відводу судді Новіченко Н.В. від розгляду справи, а реалізація суддею своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами Цивільного процесуального кодексу України, не свідчить про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Також суд зауважує, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 4 статті 36 Цивільного процесуального кодексу України).

Інші наведені заявником доводи щодо сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді Новіченко Н.В., мають суб`єктивний характер, оскільки жодного прикладу чи факту вчинення дій, які б свідчили про упередженість чи ставили б під сумнів безсторонність судді, не наведено.

Крім того, з доводів заявника у цій справі не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість чи необ`єктивність судді.

Враховуючи наведене, викладені у заяві заявника про відвід судді Новіченко Н.В. доводи мають суб`єктивний для заявника характер, та не свідчать про наявність обґрунтованих сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді Новіченко Н.В. при розгляді справи № 643/11316/25, у зв`язку з чим заявлений відвід є необґрунтованим.

У силу приписів частини 3 статті 40 Цивільного процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Визнати заявлений ОСОБА_1 відвід судді Новіченко Н.В. від розгляду справи № 643/11316/25 необґрунтованим.

2.Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Новіченко Н.В. передати до канцелярії Салтівського районного суду міста Харкова для проведення автоматизованого розподілу з метою визначення складу суду для вирішення питання про відвід в порядку, визначеному статтею 33 Цивільного процесуального кодексу України.

3.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.В. Новіченко