Справа № 274/6805/25 Провадження № 2-др/274/25/25
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.26 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі - Суд),

розглянувши без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал"
про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовомОСОБА_1
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,
прозняття арешту з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" подало заяву, у якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення на його користь з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 7 500,00 грн.

Розглядаючи цю заяву, Суд виходить з такого.

Судом з`ясовано, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.12.2025 р. у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" відмовлено (а. см. 54 - 55).

Під час ухвалення рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.12.2025 р. не було вирішено питання про судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, які понесло Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал".

За загальним правилом статті 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Разом з тим, відповідно до абзаців першого та другого частини восьмої статі 141 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так як справа розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, де судові дебати не проводяться (частина восьма статті 279 Цивільного процесуального кодексу України ), то докази, про які йдеться у наведеній у попередньому абзаці нормі Цивільного процесуального кодексу України, мають бути подані до ухвалення рішення суду або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до ухвалення рішення суду сторона зробила про це відповідну заяву.

Під час ухвалення рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08.12.2025 р. Суд не вирішив питання про розмір витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на професійну правничу допомогу, так як був позбавлений можливості встановити розмір цих витрат, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" не було подано будь-яких доказів понесення ним таких витрат, зокрема, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як це передбачено частиною четвертою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України.

З наведеного випливає, що за таких обставин з метою встановлення Судом розміру витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на професійну правничу допомогу Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" до ухвалення рішення суду мало зробити заяву про подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення доказів на підтвердження цих витрат, і тільки після цього в нього виникло б право подати у зазначений строк наведені докази та цій підставі просити Суд ухвалити додаткове рішення.

У відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" таку заяву зробило, а тому в нього виникло право протягом п`яти днів після ухвалення рішення подати докази на підтвердження сплачених на професійну правничу допомогу витрат та на цій підставі просити Суд ухвалити додаткове рішення.

Докази на підтвердження розміру витрат, які Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" сплатило або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" подало 15.12.2025 р., що підтверджується відповідною датою на конверті, у якому містилася заява про ухвалення додаткового рішення, до якої додано такі докази, та датою цієї заяви - 15.12.2025 р., тобто у межах п`ятиденного строку, встановленого абзацом другим частини восьмої статі 141 Цивільного процесуального кодексу України (з урахуванням частини третьої статті 124 Цивільного процесуального кодексу України: якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день).

За таких обставин Суд вважає, що наявні підстави для ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу.

Ухвалюючи додаткове рішення, Суд зазначає наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" та Адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" укладено договір № 08-07/2024 про надання правової допомоги від 08.07.2024 р. (а. с. 64 - 68), на виконання умов якого адвокатом Адвокатського об`єднання "Лігал Ассістанс" було надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" таку послугу: підготовка відзиву на позов у справі № 274/2418/25 вартістю 7 500,00 грн., що підтверджується актом № 1-10.12.2025 р. про надання юридичної допомоги від 10.12.2025 р. (а. с. 81).

Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 р. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 р. у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 р. у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Визначаючи розмір витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, Суд враховує, що в ухвалі від 13.10.2025 р. (про відкриття провадження у справі) зазначено, що, зокрема, спір є незначної складності, а тому справа може бути визнана малозначною, адвокатом Адвокатського об`єднання "Лігал Ассістанс" було надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" таку послугу: підготовка відзиву на позов у справі № 274/2418/25, що, враховуючи незначну складність спору, та обсяг документів, з яких складається справа, не потребувало від адвоката значної кількості часу (п`яти годин, як це вказано в акті № 1-10.12.2025 р. про надання юридичної допомоги від 10.12.2025 р.), зважаючи на підстави позову, предмет позову та предмет спору, справа не має важливого значення для Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал".

Враховуючи наведене, Суд вважає, що розмір цих витрат має становити 3 000,00 грн.

Частиною першою та другою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" з ОСОБА_1 у якості відшкодування судових витрат, а саме -витрат на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 3 000,00 грн.

Керуючись статтями 137, 141, 258, 259, 263 - 265 та 270 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5-Б, ) у якості відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу грошові кошти у розмірі 3 000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут