Справа №464/9173/25
пр № 2-з/464/7/26
УХВАЛА

про забезпечення позову

09 січня 2026 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова у складі головуючої судді Сабари Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, поданим представником ОСОБА_2 , до відповідача ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, в якому просить договір дарування квартири, укладений 01.06.2023 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Думою Г.М., за реєстровим №3403, визнати недійсним, скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 .

Разом з поданням позовної заяви, ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій, з урахуванням заяви про уточнення виду забезпечення позову від 09.01.2026, просить забезпечити вищевказаний позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 до набрання судовим рішенням у вказаній справі законної сили.

В обґрунтування заяви покликається на те, що 01.06.2023 на підставі оскаржуваного договору за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, відповідач є одноособовим власником згаданої квартири. Враховуючи предмет спору та позовні вимоги, зважаючи на можливості ОСОБА_3 вільно розпорядитись нерухомістю, просить заяву задовольнити.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.01.2026 заяву передано на розгляд судді Сабарі Л.В.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви здійснювався без повідомлення учасників справи, відтак відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Велика Палата Верховного Суду вже виснувала про те, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. Важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі №914/1570/20).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України одним із видів заходів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір дарування квартири, укладений 01.06.2023 між нею та відповідачем ОСОБА_3 , на підставі якого останній набув права власності на квартиру АДРЕСА_1 , а також скасувати державну реєстрацію права власності за ним на вказану квартиру.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.12.2025, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 .

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цих заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Таким чином, беручи до уваги наявність спору між сторонами, співмірність заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, зважаючи на обґрунтованість ризиків, що відповідач, будучи одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 , може здійснювати дії щодо її відчуження, що, зокрема, може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також забезпечити ефективний захист та поновлення прав позивача, за захистом яких остання звернулася, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін спору, суд приходить до висновку про наявність підстав для забезпечення позову в цій справі шляхом накладення арешту на згадану квартиру.

Підстав, визначених ст. 154 ЦПК України, для вжиття заходів зустрічного забезпечення судом не встановлено.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 247, 258-261, 353 ЦПК України, суд,

постановив:

заяву задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , належну на праві власності ОСОБА_3 , до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №464/9173/25.

Стягувач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Боржник: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена та підписана суддею 09 січня 2026 року.

Головуюча Сабара Л.В.