Справа №504/5516/25
Провадження №2/504/2334/26
Доброславський районний суд Одеської області
УХВАЛА

05.01.2026с-ще Доброслав

Суддя Доброславського районного суду Одеської області Барвенко В.К., попередньо дослідивши позовну заяву Кушнір Юлії Вікторівни подану в інтересах Квартирно -експлуатаційного відділу міста Миколаїв, , проти ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ( на стороні позивача) Міністерство оборони України, , третьої особи без самостійних вимог на предмет спору (на стороні позивача) Миколаївська обласна державна адміністрація, , третьої особи без самостійних вимог на предмет спору (на стороні відповідача) Фермерське господарство «АЛЕСЯ» , про відшкодування шкоди, яка завдана самовільних захопленням земельних ділянок, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на розгляді у Миколаївському районному суді Миколаївської області перебував обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000027 від 17.03.2023 р. в ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_1 ( далі ОСОБА_1 /відповідач) у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України (самовільне зайняття земельних ділянок).

Разом з обвинувальним актом був заявлений цивільний позов про стягнення шкоди спричиненої самовільним захопленням земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні потерпілого - в розмірі 30 608 883, 88 грн (28 844 013,05 грн. нараховано згідно висновків експерта та - 1 764 870,83 грн. витрати потерпілого на приведення земельних ділянок у попередній стан внаслідок самовільного захоплення).

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області №945/506/24 від 05.11.2025 р. кримінальне провадження № 0000027 закрито з нереабілітуючої підстави, у зв`язку із закінченням строків давності, згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Цивільний позов з урахуванням збільшених вимог залишено без розгляду та судом роз`яснено право потерпілого на звернення з вищевказаним позовом у порядку цивільного судочинства.

Виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та докази, що підтверджують вказані обставини Земельні ділянки за кадастровими номерами :09:000:0001; :09:000:014; :09:000:0012, які були самовільно захоплені відповідачем, належать потерпілому на праві постійного користування (далі земельні ділянки).

Вказане підтверджується:

1) Записом № 27712315 з Державного реєстру прав на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером :09:000:0012, загальною площею 341,6219 га, з цільовим призначенням для розміщення і постійної діяльності Документ сформований в системі «Електронний суд» 29.12.2025 4 Збройних Сил України, перебуває у власності держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації та передана у постійне користування Міністерству оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаїв (інформаційна довідка додається).

2) Записом № 27710984 з Державного реєстру прав на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером :09:000:014, загальною площею 656,1146 га, з цільовим призначенням для розміщення і постійної діяльності Збройних Сил України, перебуває у власності держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації та передана у постійне користування Міністерству оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаїв (інформаційна довідка додається).

3) Записом № 27681790 з Державного реєстру прав на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером :09:000:0001, загальною площею 26654,7805 га, з цільовим призначенням для розміщення і постійної діяльності Збройних Сил України, перебуває у власності держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації та передана у постійне користування Міністерству оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаїв (інформаційна довідка додається).

Під час обстеження земельних ділянок з кадастровими номерами :09:000:014 (військове містечко № НОМЕР_2 , місце розташування: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Новогригорівка) та :09:000:0012 (військове містечко № НОМЕР_3 , місце розташування: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Гур`ївка) у складі комісії з представників КЕВ м. Миколаїв та Управління СБ України в Миколаївській області було виявлено, що частини території, які входять до їх складу, використовуються невідомими особами під вирощування зернової культури, без відповідних на те правових підстав, про вказане було подано доповідну записку начальнику КЕВ м. Миколаїв від 14.03.2023 р. (копія додається).

Тому, КЕВ м. Миколаїв склав відповідний акт від 14.03.2023 р. № 9 та на виконання вимог Інструкції з обліку земель оборони в органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 19.12.2017 № 680 (в редакції чинної на той момент) було повідомлено до правоохоронних органів (Національної поліції України листом за вих. №500 від 14.03.2023 р., органів військової прокуратури листом від 14.03.2023 р. № 498, військової служби правопорядку від 14.03.2023 № 498 (копії листів та акту додаються до позову).

Тому на підставі поданих КЕВ м. Миколаїв заяв та рапорту прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері (далі прокуратура) від 17.03.2023, правоохоронними органами до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено кримінальне провадження № 0000027 від 17.03.2023 р. (копії витягу та рапорту додаються).

Підтвердженням того, що дійсно мало місце самовільне зайняття земельних ділянок з кадастровими номерами :09:000:0012 та :09:000:014 є копії документів з кримінального провадження № 0000027: - лист Заступника начальника відділу СУ ГУНП у Миколаївській області (далі - слідчого) за вих. 2609 від 27.04.2023 р. про залучення спеціаліста Держекоінспенції; - постанова слідчого про залучення спеціаліста від 06.04.2023 р.; Документ сформований в системі «Електронний суд» 29.12.2025 5 - лист Держекоінспекції 2013/3.2 від 10.05.2023 р.; - лист слідчого № 3059/24-2023 від 05.05.2023 ; - постанова про залучення спеціаліста Держпродспоживслужби від 04.05.2023 р.; - лист Держпродспоживслужби № 14.3.1-2-09/1946-23 від 08.05.2023 р.; - лист слідчого № 3088/027 від 09.05.2023 р. про залучення інженера-геодезиста ; - постанова про залучення спеціаліста від 09.05.2023 ; - сертифікат інженера-геодезиста № 011397 ; - витяг ФОП ОСОБА_2 від 14.01.2022 р. ; - лист ФОП ОСОБА_3 № 9 від 10.05.2023 р. ; - ухвала Центрального районного суду м. Миколаєва № 490/4572/23 від 25.05.2023 р. земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:014 про проведення огляду ; - протокол огляду земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:014 від 08.06.2023 р.; - ухвала Центрального районного суду м. Миколаєва № 490/4572/23 від 25.05.2023 р. земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:012 про проведення огляду ; - протокол огляду земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:012 від 08.06.2023 р.; - пояснення ФОП Аштема до плану кадастрової зйомки земельні ділянки з кадастровими номерами :09:000:012 та :09:000:014 та ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва № 490/4572/23 від 22.05.2023 р. про накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :09:000:012 та :09:000:014.

В ході досудового розслідування встановлено особу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачувався у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України: а саме, самовільному зайнятті вказаних земельних ділянок. Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_4 від 31.05.2023 р., який підтвердив що є працівником ФГ «АЛЕСЯ» та виконував накази відповідача щодо виконання робіт на земельних ділянках з кадастровими номерами :09:000:012 та :09:000:014 та протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 31.05.2023 р., який підтвердив що є працівником ФГ «АЛЕСЯ» та виконував накази керівника щодо виконання робіт на земельних ділянках з поблизу села Новогригорівка, а також повідомив про здійснення робіт на земельній ділянці :09:000:0001 за наказом відповідача (копії протоколів допиту додаються).

Також вина відповідача підтверджується матеріалами іншого кримінального провадження, а саме № 0000299 зареєстрованого 17.06.2023 СУ ГУ НП в Миколаївській області за ч.3 ст.369 КК України (пропозиція неправомірної вигоди Документ сформований в системі «Електронний суд» 29.12.2025 6 службовій особі): - лист СБУ від 07.08.2023р. № 64/20-6298; - ухвала Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.09.2023 № 490/4572/23; - заява ОСОБА_6 від 17.06.2023 р.; - заява ОСОБА_7 від 17.06.2023 р.; - рапорт ОСОБА_6 від 12.06.2023 р.; - рапорт ОСОБА_7 від 12.06.2023 р.; - лист СБУ від 16.06.2023 р.; - протокол допиту свідка від 21.06.2023 р. ОСОБА_6 ; - протокол допиту свідка від 21.06.2023 р. та від 23.06.2023 р. ОСОБА_7 .

Також, позивач здійснив обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:0001, та виявив самовільне зайняття її частини площею 152,17 га, про було складено відповідний акт від 05.07.2023р та повідомлено у правоохоронні органи.

Вирішуючи питання можливості прийняття справи до свого провадження та відкриття провадження у справі суддя виходить з наступного:

Згідно з частиною першою статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення. Майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав.

Із пунктів 41, 42 роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" випливає, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Правові висновки щодо застосування положень цивільного та господарського процесуального законодавства України про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20).

З аналізу логічної послідовності змін до формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю випливає її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Подібні правові висновки щодо застосування правила виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна викладено у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18.

У постанові Верховного Суду від 25 лютого 2018 року у справі № 201/12876/17 (провадження № 61-35697св18) зазначено, що "правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об`єкти нерухомості, об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення".

У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 (провадження № 61-30812св18) зазначено, що "правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно".

Суддею встановлено, що предметом спору є шкода, яка завдана відповідачем внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, які розташовані у Миколаївській області.

Отже, зазначені обставини свідчать про те, що в цьому випадку спірні правовідносини випливають із правовідносин (деліктних), які стосуються нерухомого майна, розташованого в АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, суддя вважає, що спір у цій справі виник з приводу нерухомого майна, оскільки позовні вимоги мають явний, очевидний правовий зв`язок із нерухомим майном.

Таким чином, оскільки позовні вимоги стосується прав на об`єкт нерухомого майна, вірогідного порушення цього права та завданої шкоди, то підсудність цього спору повинна визначатися за правилами, встановленими статтею 30 ЦПК України, якою регулюються правила виключної підсудності.

Відтак справа не підлягає розгляду Доброславським районним судом Одеської області за правилом загальної підсудності (ст. 27 ЦПК України).

Отже справу слід розглядати судом у Миколаївській області, зокрема Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області.

За правилом ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. 27, 31, 316, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Передати до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_8 подану в інтересах Квартирно -експлуатаційного відділу міста Миколаїв, , проти ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ( на стороні позивача) Міністерство оборони України, , третьої особи без самостійних вимог на предмет спору (на стороні позивача) Миколаївська обласна державна адміністрація, , третьої особи без самостійних вимог на предмет спору (на стороні відповідача) Фермерське господарство «АЛЕСЯ» , про відшкодування шкоди, яка завдана самовільних захопленням земельних ділянок.

Матеріали справи направити до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області після закінчення строку на апеляційне оскарження цієї ухвали, або залишення апеляційної скарги без задоволення.

Спори між судами про підсудність не допускаються.

Справа має бути прийнята до розгляду Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області (ст. 32 ЦПК України)

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з часу її проголошення.

Суддя В. К. Барвенко