ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 635/9689/25
№ провадження 2/646/1357/2026
У Х В А Л А

13.01.26 місто Харків

Суддя Основ`янського районного суду міста Харкова Іщенко О. В., розглянувши матеріали позовної заяви Органу опіки та піклування Мереф`янської міської ради Харківської області в особі представника Сітова Веніаміна Івановича до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Мереф`янської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

До Основ`янського районного суду міста Харкова з Харківського районного суду Харківської області надійшли матеріали позовної заяви Органу опіки та піклування Мереф`янської міської ради Харківської області в особі представника Сітова В. І. до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Мереф`янської міської ради з такими вимогами: позбавити ОСОБА_1 батьківських прав стосовно дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , 01 грудня 2024 року; стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для відповідного віку дітей з дня подання позовної заяви до повноліття на користь законного представника дітей, матері-виховательки ОСОБА_4 .

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов такого висновку.

Частиною першою статті 47 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, а також юридичні особи.

Відповідно до частини третьої статті 58 Цивільного процесуального кодексу України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України представником в суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 62 Цивільного процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної чи юридичної особи.

У частині третій статті 62 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 по справа № 303/4297/20) зазначено, що самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Відповідно до частини сьомої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Як убачається з матеріалів справи, позовна заява підписана Мереф`янським міським головою Сітовим В. І.

Також, на підтвердження повноважень представника позивача до позовної заяви додано довіреність від 04 квітня 2025 року, згідно із якою Орган опіки та піклування Мереф`янської міської ради в особі міського голови Сітова В. І. уповноважує головного спеціаліста юридичного відділу Мереф`янської міської ради Шевченка Д. В. представляти інтереси установи, зокрема, у місцевих загальних судах.

Матеріали позовної заяви не містять жодних доказів на підтвердження повноважень підписанта Сітова В. І. як Мереф`янського міського голови.

Окрім того, суд зауважує, що відповідно до частини четвертої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві представник позивача зазначив, що відповідно до пункту 12) частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарг про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Відповідно до пункту 12) частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарг про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

З урахуванням наведеної вище правової норми суд доходить висновку, що Орган опіки та піклування Мереф`янської міської ради Харківської області не належить до суб`єктів, звільнених від сплати судового збору при зверненні до суду із вимогою про позбавлення відповідачки батьківських прав.

Звернення до суду з відповідним позовом безпосередньо пов`язане з правами та обов`язками відповідачки як матері дитини, яких вона може бути позбавлена у разі ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог.

Отже, пункт 12) частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на справи за позовом про позбавлення батьківських прав, тому позивачу необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, які визначено Законом України «Про судовий збір».

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі по справі № 461/5125/20 (провадження № 61-11799ск21) від 27 липня 2021 року.

У преамбулі Закону України «Про судовий збір» зазначено, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 гривень.

Отже, за подання позовної заяви, яка містить, зокрема, вимогу немайнового характеру про позбавлення відповідачки батьківських прав, позивач має сплатити судовий збір у сумі 3028,00 гривень, однак, матеріали позовної заяви не містять документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Відповідно до частини першої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків шляхом долучення до позовної заяви доказів на підтвердження сплати судового збору у сумі 3 028,00 гривень; належних та достатніх доказів на підтвердження повноважень представника позивача.

Керуючись частиною першою статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Органу опіки та піклування Мереф`янської міської ради Харківської області в особі представника Сітова Веніаміна Івановича до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Мереф`янської міської ради про позбавлення батьківських прав - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків: надання суду доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі; належних та достатніх доказів на підтвердження повноважень представника позивача.

Строк для усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем цієї ухвали.

Суд попереджає, що у разі не усунення вказаних недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Іщенко