головуючий у суді І інстанції Кошель Б.І.
провадження № 22-з/824/85/2026
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
12 січня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Мостової Г.І.,
суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,
розглянувши заяву представника приватного виконавця ОСОБА_1 - адвоката Прибильського Віталія Геннадійовича про ухвалення додаткового рішення
у справі за скаргою ОСОБА_2 , особа, дії якої оскаржуються: приватний виконавець Ніколаєнко Ігор Романович, заінтересована особа (стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на дії/бездіяльність органу примусового виконання рішення, -
У липні 2025 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Король П.В., звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із скаргою, у якій просить:
визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнко І.Р. щодо не зняття арешту у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з рахунку НОМЕР_1 , який відкрито в АТ «Ощадбанк» та належить ОСОБА_2 ;
зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка І.Р. зняти арешт у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з рахунку НОМЕР_1 , який відкрито в АТ «Ощадбанк» та належить ОСОБА_2 .
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2025 року задоволено скаргу заявника (боржника) ОСОБА_2 .
Визнано неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнко І.Р. щодо не зняття арешту у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з рахунку НОМЕР_1 , який відкрито в АТ «Ощадбанк» та належить ОСОБА_2 .
Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка І.Р. зняти арешт у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 з рахунку НОМЕР_1 , який відкрито в АТ «Ощадбанк» та належить ОСОБА_2 .
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник приватного виконавця Ніколаєнка І.Р. - адвокат Прибильський В.Г. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 .
Постановою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року задоволено апеляційну скаргу представника приватного виконавця Ніколаєнка І.Р. - адвоката Прибильського Р.Г.
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2025 року скасовано з ухваленням нового судового рішення.
Відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 , особа, дії якої оскаржуються: приватний виконавець Ніколаєнко І.Р., заінтересована особа (стягувач): ТОВ «Діджи Фінанс» на дії/бездіяльність органу примусового виконання рішення.
18 грудня 2025 року представник приватного виконавця Ніколаєнка І.Р. - адвокат Прибильський Р.Г. направив через систему «Електронний суд» до Київського апеляційного суду заяву, у якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь приватного виконавця Ніколаєнка І.Р. витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи апеляційним судом у розмірі 30 000 грн.
Оскільки апеляційний суд вирішує лише питання про судові витрати, відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснюється без повідомлення учасників справи.
Розглянувши подану представником приватного виконавця Ніколаєнка І.Р. - адвокатом Прибильським Р.Г. заяву, колегія апеляційного суду дійшла висновку про таке.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Враховуючи, що представником позивачів з дотриманням частини 1 статті 134 ЦПК України, подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які апелянт очікує понести у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції (а.с. 6 зі звороту т. 4) та з дотриманням частини 8 статті 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подано докази понесених витрат, колегія апеляційного суду вважає, що порядок встановлений частиною 1 статті 134 та частиною 8 статті 141 ЦПК України, - дотриманий.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) викладено висновок, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Так, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку із реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
На підтвердження понесених приватним виконавцем Ніколаєнком І.Р. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у зв`язку з переглядом цієї справи у суді апеляційної інстанції, надано засвідчені копії:
договору про надання правової допомоги № 20-10-23-п від 20 жовтня 2023 року;
додаткової угоди № 01/08 від 01 серпня 2025 року до договору про надання правової допомоги № 20-10-23-п від 20 жовтня 2023 року;
акт надання послуг № 18/12 від 18 грудня 2025 року.
Відповідно до додаткової угоди № 01/08 від 01 серпня 2025 року до договору про надання правової допомоги № 20-10-23-п від 20 жовтня 2023 року сторони узгодили викласти пункт 4.1 договору у наступній редакції:
4.1. Вартість надання послуг за цим договором встановлюється сторонами за їх узгодженням, виходячи із складності справи.
Згідно з актом надання послуг № 18/12 від 18 грудня 2025 року адвокатом Прибильським Р.Г. надано приватному виконавцю Ніколаєнку І.Р. такі послуги:
підготовка та подача заяви про стягнення судових витрат (зокрема на професійну правничу допомогу) - 1,5 години - 3 000 грн.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною 4 статті 137 ЦПК України.
Колегія суддів враховує, що ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Король П.В., скористався своїм правом, наданим йому частиною 6 статті 137 ЦПК України, та заявив клопотання про зменшення суми судових витрат, яка підлягає до стягнення на користь приватного виконавця Ніколаєнка І.Р., до 4 000 грн, посилаючись на їх неспівмірність із складністю справи та завищений розмір.
Щодо наявності підстав для стягнення на користь приватного виконавця Ніколаєнка І.Р. витрат на правничу допомогу в частині підготовки та подання заяви про стягнення судових витрат, апеляційний суд враховує, що така заява є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені відповідачкою.
Подання представником приватного виконавця Ніколаєнка І.Р. заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути ототожнено з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору.
Заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.
Указані висновки відповідають висновкам Верховного Суду, які викладені у постанові від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22.
В іншій частині заявлені до стягнення витрати на послуги адвоката, надані під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, не відповідають складності справи щодо апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції за результатом розгляду скарги на дії приватного виконавця.
Отже, дослідивши надані представником приватного виконавця докази щодо понесених ним процесуальних витрат під час розгляду справи судом апеляційної інстанції і надавши їм належну оцінку, врахувавши результат розгляду справи по суті, оцінивши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь приватного виконавця Ніколаєнка І.Р. судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи судом апеляційної інстанції у розмірі 7 000 грн, що відповідатиме критерію співмірності.
Керуючись статтями 15, 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Заяву представника приватного виконавця Ніколаєнка Ігоря Романовича - адвоката Прибильського Віталія Геннадійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь приватного виконавця Ніколаєнка Ігоря Романовича витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи судом апеляційної інстанції у розмірі 7 000 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська