Справа № 141/898/25
Провадження № 2/141/13/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області, в складі головуючого судді: Демченко І.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява від представника ТОВ «Коллект Центр» (далі Позивач) до ОСОБА_1 (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за договором в розмірі 16932,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 75192324. Відповідно до умов договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти,на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату від суми позики.

Право вимоги за договором позики № 75192324 від 29.08.2021 відступалося на підставі двох послідовно укладених договорів факторингу.

27.01.2022 первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було відступлено право вимоги на користь ТОВ «Вердикт Капітал» за договором факторингу № 27/01/2022.

10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» було відступлено право вимоги на користь ТОВ «Коллект Центр» за договором № 10-01/2023.

Оскільки Відповідач не виконує зобов`язання за договором позики, утворилась заборгованість перед Позивачем, яка на момент подання позовної заяви становить 16932.00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5000.00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 11840.50 грн; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн; заборгованість за комісіями - 0.00 грн; інфляційні збитки - 80.00 грн; нараховані 3% річних - 11.50 грн. Заборгованість у зазначеному розмірі Позивач просить стягнути з Відповідача.

Окрім цього, Позивач просить стягнути з Відповідача судові витрати: а сааме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою суду від 19.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник позивача та позивач копію ухвали суду отримали 21.11.2025. Клопотань та заяв не подавали.

Відповідачу копію ухвали суду було надіслано за адресою його місця реєстрації, але поштове відправлення було повернуто з відміткою про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п.5 ч.6 ст.272ЦПК України днем вручення ухвали суду є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з положеннями ст.272ЦПК України, повернення рекомендованих листів з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» прирівнюється до вручення судового рішення.

Отже, подібна відмітка дає обґрунтовані процесуальні підстави для підтвердження факту належного повідомлення сторони у справі.

Враховуючи обставини та керуючись ч.8 ст.178 ЦПК України та ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини:

29.08.2021 ОСОБА_1 уклав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Договір позики № 75192324 в електронній формі, який підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором oEwR4KVSVj.

Згідно п. 1. Договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2 Договору про надання позики :сума позики становить 5000.00 грн; процентна ставка (базова, фіксована) становить 1.99 %, яка нараховується за кожен день користування позикою; строк позики (договору) становить 29 днів. Відповідно до Договору Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору.

Ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

З наданої суду довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» № КД-000052829/ТНПП від 19.09.2025 вбачається, що 29.08.2021 успішно виконано платіж у сумі 5000,00 грн. Кошти були зараховані на НОМЕР_1 , номер платежу 560589b3-15be-47f0-86ec-d1a10dbf3213.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики№ 75192324 від29.08.2021, заборгованість відповідача перед первісним кредитором складає в загальній сумі 16840,50грн, з яких: 5000,00грн заборгованість за основною сумою кредиту; 11840,50грн заборгованість за процентами.

27.01.2022 між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 27/01/2022.

Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «Вердикт Капітал» передає грошові кошти первісному кредитору в розпорядження за плату, а ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі й до Відповідача.

Згідно з наданим позивачем витягом з Реєстру боржників, до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 , на суму 16840,50 грн, з яких: 5000,00грн заборгованість за основною сумою кредиту; 11840,50грн заборгованість за процентами.

10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги.

Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «Коллект Центр» передає грошові кошти в розпорядження ТОВ «Вердикт Капітал» за плату, а ТОВ «Вердикт Капітал» відступає йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі й до Відповідача.

Згідно з наданим позивачем витягом з Реєстру боржників, до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 , на суму 16932,00грн, з яких: 5000,00грн заборгованість за основною сумою кредиту; 11840,50грн заборгованість за процентами; 91,50 грн відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно з ст. 625 ЦК України.

Щодо позовних вимог в частині заборгованості за тілом кредиту, суд зазначає:

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач належними та допустимими доказами підтвердив факт існування заборгованості Відповідача та її розмір в частині позовних вимог заборгованості за основною сумою боргу. Водночас Відповідач відзиву на позов не подав, доказів на спростування розміру заборгованості або належного виконання своїх зобов`язань за договором суду не надав.

Таким чином, враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, приписи чинного законодавства, а також відсутність заперечень з боку Відповідача, суд приходить до висновку, що вимоги Позивача в частині стягнення з Відповідача суми 5000,00 грн заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині заборгованості за процентами.

Згідно викладеного Великою Палатою у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 правового висновку, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Подібні правові висновки викладено також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) та від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19).

З договору № 75192324 від 29.08.2021 вбачається, що сторони погодили строк позики у 29 днів, датою повернення коштів визначено 27.09.2021.

Тобто, проценти за користування кредитними коштами могли нараховуватися протягом 29 днів,починаючи з 29.08.2021 і до 27.09.2021. Але, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, проценти нараховані до 26.12.2021.

Отже, стягненню підлягає заборгованість відповідача за процентами у розмірі 2885,50 грн, які нараховані в межах строку кредитування.

Щодо позовних вимог в частині заборгованості за відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно з ст. 625 ЦК України, суд зазначає:

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки суми інфляційних втрат і 3% річних нараховані за період до дії воєнного стану, вони підлягають стягненню з відповідача.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за договором № 75192324 від 29.08.2021 в сумі 7977,00 грн.

Відповідно до ч.ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково з відповідача стягуються 1141,24 грн витрат позивача на сплату судового збору

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач долучив до матеріалів справи договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, заявку на надання юридичної допомоги № 904 від 01.09.2025, витяг з акту № 14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025, згідно з яким вартість правової допомоги складає 9000 грн.

Суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи складність справи, предмет та характер спору, який відноситься до поширеної категорії справ, є справою незначної складності та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін, значення справи для сторін, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, з урахуванням часткового задоволення позову, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-цв казав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

У постанові від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.

Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 273, 279, 280, 281, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» ( , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306 ) заборгованість за договором № 75192324 від 29.08.2021 в розмірі 7977,00грн (сім тисяч дев`ятсот сімдесят сім грн).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати зі сплати судового збору в сумі 1141,24 (одна тисяча сто сорок одна грн 24 коп) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00грн (три тисячі грн).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариствоз обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» ,, місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ, 01133.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя І.В. Демченко