УХВАЛА

08 січня 2026 року

м. Київ

справа № 335/1896/15-ц

провадження № 61-47ск26

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 02 вересня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про встановлення факту порушення права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, зобов`язання укласти трудовий договір, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа від 09 червня 2017 року у справі № 335/1896/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про встановлення факту порушення права на укладення трудового договору у разі повторного прийняття на роботу, зобов`язання укласти трудовий договір, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, в якій просила поновити строк пред`явлення виконавчого листа від 09 червня 2017 року у справі № 335/1896/15-ц про стягнення з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2012 року до 05 серпня 2016 року в сумі 1 144 998,56 грн, видати дублікат виконавчого листа від 09 червня 2017 року у справі № 335/1896/15-ц про стягнення з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2012 року до 05 серпня 2016 року в сумі 1 144 998,56 грн.

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя ухвалою від 02 вересня 2025 року, яку залишив без змін Запорізький апеляційний суд постановою від 02 грудня 2025 року, заяву задовольнив.

Поновив ОСОБА_1 строк для пред`явлення виконавчого листа № 335/1896/15-ц, провадження № 2/335/1255/2016, виданого 09 червня 2017 року Орджонікідзевським (наразі Вознесенівським) районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2012 року по 05 серпня 2016 року в сумі 1 144 998,56 грн.

Видав ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа № 335/1896/15-ц, провадження № 2/335/1255/2016, який видано 09 червня 2017 року на підставі рішення Орджонікідзевського (наразі Вознесенівського) районного суду міста Запоріжжя від 05 серпня 2016 року про стягнення з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2012 року по 05 серпня 2016 року в сумі 1 144 998,56 грн.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_1 своєчасно подала для виконання виконавчий лист, виданий 09 червня 2017 року Орджонікідзевським (наразі - Вознесенівським) районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ПАТ «Банк Форум» на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2012 року до 05 серпня 2016 року в сумі 1 144 998,56 грн, вказаний виконавчий лист перебував на виконанні у державного виконавця, який 26 червня 2017 року ухвалив постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з прийняттям Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника. Вказаний виконавчий лист державний виконавець направив до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який направив листа до Національного банку України, який знищив виконавчий лист у зв`язку з закінченням терміну зберігання справи. Строк для пред`явлення повторно виконавчого листа до виконання закінчився з незалежних від заявника причин, тому є підстави для поновлення цього строку з метою забезпечення виконання судового рішення, що набрало законної сили.

02 січня 2026 року Кібець Р. Р., який діє від імені Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя 02 вересня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2025 року в указаній вище справі.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень постанову Запорізького апеляційного суду прийнято 02 грудня 2025 року, повний текст якої складено 11 грудня 2025 року, а касаційну скаргу подано 02 січня 2026 року.

Ураховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання, оскільки строк на касаційне оскарження не пропущено.

05 січня 2026 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшла заява про відмову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у відкритті касаційного провадження.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя 02 вересня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2025 року в частині оскарження судових рішень щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання необхідно відмовити, оскільки оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, після їх перегляду в апеляційному порядку, статтею 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України визначає, що однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) вказано, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Суд установив, що Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя рішенням від 05 серпня 2016 року у цивільній справі № 335/1896/15-ц позов ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про встановлення факту порушення права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, зобов`язання укласти трудовий договір, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задовольнив частково.

Зобов`язав ПАТ «Банк Форум» в день набрання рішенням суду законної сили укласти із ОСОБА_1 трудовий договір у зв`язку із поворотним прийняттям на роботу, відповідно до статті 42-1 КЗпП України, на посаду керуючого відділенням № 1400 «Дніпропетровська дирекція ПАТ «Банк Форум».

Стягнув з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2012 року по 05 серпня 2016 року в сумі 1 144 998,56 грн, а також моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн.

Рішення в частині стягнення із ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць допустив до негайного виконання.

В іншій частині позовні вимоги залишив без задоволення.

Апеляційний суд Запорізької області рішенням від 22 травня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум» відхилив, а рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2016 року залишив без змін.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 12 вересня 2017 року відкрив касаційне провадження у цій справі та зупинив виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 05 серпня 2016 року до закінчення касаційного розгляду.

Верховний Суд постановою від 08 травня 2019 року касаційну скаргу ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» задовольнив частково. Рішення апеляційного суду Запорізької області від 22 травня 2017 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді справи, Запорізький апеляційний суд постановою від 16 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум» залишив без задоволення. Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 05 серпня 2016 року у цій справі залишив без змін.

Таким чином, рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 05 серпня 2016 року набрало законної сили, та відповідно до вимог статті 18 ЦПК України, статей 129, 129-1 Конституції України, є обов`язковим до виконання.

09 червня 2017 року з метою примусового виконання зазначеного рішення суду Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя видав виконавчі листи.

Вказані виконавчі листи направлені до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

26 червня 2017 року старший державний виконавець Терещук Т. І. на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2012 року по 05 серпня 2016 року в сумі 1 144 998,56 грн та направив виконавчий лист до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На час ухвалення рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 05 серпня 2016 року, яке набрало законної сили, повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Форум» здійснювалися Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноважених осіб.

04 липня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення ПАТ «Банк Форум» як юридичної особи, а отже ліквідація банку вважається завершеною, а сам банк - ліквідованим.

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, яку в подальшому уточнювала, про зміну способу виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 05 серпня 2016 року, ухваленого у справі № 335/1896/15-ц.

Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя ухвалою від 09 червня 2023 року, що залишив без змін Запорізький апеляційний суд постановою від 03 жовтня 2023 року, заяву задовольнив.

Змінив порядок та спосіб виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 05 серпня 2016 року у справі № 335/1896/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум» про встановлення факту порушення права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, зобов`язання укласти трудовий договір, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Стягнув з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 присуджені за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 05 серпня 2016 року у справі № 335/1896/15-ц середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2012 року до 05 серпня 2016 року в сумі 1 144 998,56 грн та моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн.

26 червня 2017 року старший державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Терещук Т. І. ухвалив постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1, у зв`язку з тим, що ПАТ «Банк Форум» перейшов у процедуру ліквідації, а виконавчий лист направив до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, після припинення банківської діяльності ПАТ «Банк Форум». Фонд не повернув заявнику виконавчого листа, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя 09 червня 2017 року, а передав його на архівне зберігання до Національного банку України, що підтверджується актами «Про приймання-передавання документів на архівне зберігання до НБУ» від 06 травня 2019 року № 1 та від 11 травня 2019 року № 2.

12 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Національного банку України з заявою, в якій просила повернути їй виконавчий лист у справі № 335/1896/15-ц, виданий Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя від 09 червня 2017 року.

Листом від 01 червня 2020 року Національний банк України відмовив їй у повернені зазначеного виконавчого листа з посиланням на відсутність правових підстав для такого повернення .

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Національного банку України, в якій просила суд визнати бездіяльність відповідача щодо відмови повернення позивачу виконавчого листа у справі № 335/1896/15-ц протиправною та зобов`язати відповідача повернути їй виконавчі листи у справі № 335/1896/15-ц.

Запорізький окружний адміністративний суд ухвалою від 09 вересня 2020 року, що залишив без змін Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 10 грудня 2020 року, відмовив у відкритті провадження за вказаною позовною заявою.

23 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Національного банку України з листом, в якому просила повідомити, чи знаходиться на теперішній час в архіві Національного банку України виконавчий лист від 09 червня 2017 року, виданий Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя у справі №335/1896/15-ц.

Відповідно до відповіді Національного банку України від 20 вересня 2024 року, згідно з актом від 01 травня 2023 року № 6 «Про вилучення для знищення документів ПАТ «Банк Форум» за 2001-2017 роки, не внесених до Національного архівного фонду» документи (справи), зокрема судові справи, в тому числі на ім`я ОСОБА_1 , знищені в установленому порядку у зв`язку з закінченням строку їх зберігання. У документах (справах) ПАТ «Банк Форум», наявних на архівному зберіганні, запитуваний виконавчий лист відсутній.

Отже, встановлено, що оригінал виконавчого листа № 335/1896/15-ц було втрачено.

Таким чином, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа.

Факт втрати виконавчого листа є свідченням неможливості виконання рішення суду, а обставини, за яких це сталось, не обмежують права боржника та не покладають на нього додаткових зобов`язань з огляду на те, що дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист.

Суд касаційної інстанції не оцінює поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки постанова суду апеляційної інстанції у частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не є предметом касаційного перегляду.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга є необґрунтованою в частині видачі дубліката виконавчого листа.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити в частині видачі дубліката виконавчого листа.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 02 вересня 2025 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про встановлення факту порушення права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, зобов`язання укласти трудовий договір, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров