Справа №: 148/2871/25
Провадження № 2-о/148/25/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Дамчука О.О

при секретареві Ліванчук А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчин цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Тульчинська міська рада, Тульчинська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин.

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_2 та після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з 3/4 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Заявник звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак йому було повідомлено про необхідність надати рішення суду про встановлення факту родинних відносин, оскільки в свідоцтві про народження заявника в графі «Батько записано прізвище ОСОБА_3 », а в свідоцтві про смерть батька значиться прізвище « ОСОБА_2 ». Просить встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був заявнику, ОСОБА_1 , рідним батьком.

У судове засідання заявник надав заяву в якій вказав, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутності.

Представник Тульчинської міської ради у судове засідання надав клопотання про розгляд справи без участі представника міської ради на підставі наявних доказів у матеріалах справи, щодо задоволення заявлених вимог заявника, не заперечує.

Представник Тульчинської державної нотаріальної контори надав спадкову справу № 75/2025 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , почату 19.06.2025 року.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків та відповідних ним правовідносин.

Відповідно до ст.ст.13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 15.05.1962, виданого Копіївським сільським ЗАГСом Тульчинського району Вінницької області (а.с.10), ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Орлівка, Тульчинського району Вінницької області, його батьками зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

Згідно паспорту громадянина України НОМЕР_2 від 10.12.1997 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Орлівка, Тульчинського району Вінницької області; (а.с.5)

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 22.04.2025, виданого Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.11) встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 87 років, відповідний актовий запис № 239;

Згідно копії паспорту громадянина України НОМЕР_4 від 20.06.1999 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Орлівка, Тульчинського району Вінницької області; (а.с.8)

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 25.01.1994 року, 1/2 частка житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 ; (а.с. 14).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.01.1994 року, спадкоємцем майна ОСОБА_5 на 1/2 частки майна був ОСОБА_2 , який проживав за адресою АДРЕСА_1; (а.с. 15).

Згідно довідки Тульчинської державної нотаріальної контори від 29.10.2025 року за № 862/02-14, ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак йому було повідомлено про необхідність надати рішення суду про встановлення факту родинних відносин, оскільки в свідоцтві про народження заявника в графі «Батько записано прізвище ОСОБА_3 », а в свідоцтві про смерть батька значиться прізвище « ОСОБА_2 »; (а.с. 9)

Згідно довідки КП Тульчинське МБТІ від 09.07.2025 року за № 653, станом на 31.12.2012, згідно архівних даних, власником нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 є:

1/4 частка ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.05.1994 р. посвідченого Тульчинською ДНК Р№ 1-1666, зареєстрований в КП «Тульчинське МБТІ 16.05.1994р. під Р№ 1764 в реєстрову книгу ФЖ 12.

3/4 частки ОСОБА_2 1/2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.01.1994р. посвідчено Тульчинської ДНК Р№ 1-243, та 1/4 частка на підставі свідоцтва про право власності від 25.01.1994р. посвідчено Тульчинською ДНК Р№ 2 241, зареєстрований в КП «Тульчинське МБТІ» 03.02.1994р. під Р№ 1764 реєстрову книгу ФЖ 8; (а.с. 16)

Згідно довідки Тульчинської міської ради від 07.05.2025 року за № 307, видана виконкомом Тульчинської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що він дійсно здійснив поховання свого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 , за власні кошти; (а.с. 12)

Згідно довідки Тульчинської міської ради від 04.11.2025 року за № 710, видана виконкомом Тульчинської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що він дійсно являється спадкоємцем на спадкове майно, яке залишилося після смерті його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; (а.с.13)

Згідно копії спадкової справи № 75/2025, розпочатої 19.06.2025 (а.с. 27-34), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 19 червня 2025 року подав заяву до Тульчинської державної нотаріальної контори, про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. ст. 293, 294 ЦПК України окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 1 частини 1статті 315 ЦПК України, передбачено, що в судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20.

Аналіз положень статті 315 ЦПК України свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Згідно статті 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Враховуючи те, що встановлення вказаного факту необхідне заявнику для отримання спадщини та в інший спосіб підтвердити даний факт він не в змозі та з огляду на те, що в судовому засіданні встановлено, що дійсно ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був заявнику, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рідним батьком, у зв`язку з чим заява підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення, в порядку розгляду справ окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.2, 10, 12, 76, 81, 89, 141, 263, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Тульчинська міська рада, Тульчинська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Орлівка, Тульчинського району Вінницької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Дамчук О.О.