У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2026 Справа №607/26280/25 Провадження №2/607/2168/2026

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Правова допомога юриста» про розірвання договорів про надання правової допомоги/юридичних послуг, визнання договору про надання правової допомоги/юридичних послуг таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням вимог закону, стягнення сплачених коштів та відшкодування моральної шкоди, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Правова допомога юриста» про розірвання договорів про надання правової допомоги/юридичних послуг, визнання договору про надання правової допомоги/юридичних послуг таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням вимог закону, стягнення сплачених коштів та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.12.2025 позовну заяву позивача ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви, яку позивачем отримано в електронному кабінеті 24.12.2025 о 16:24:50.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 ухвала суду про залишення позовної заяви без руху була отримана 24.12.2025, а тому останнім днем на усунення вказаних в ухвалі недоліків є 05.01.2026.

23.12.2025 позивачем через систему «Електронний суд» подано суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить суд вважати ціну позову визначеною у розмірі 33 436, 84 грн.

В подальшому, 31.12.2025 позивачем через систему «Електронний суд» подано суду клопотання про відстрочення сплати судового збору, в якому він просить суд відстрочити сплату судового збору за подання позовної заяви у даній справі до ухвалення судового рішення по суті. У разі задоволення позовних вимог стягнути суму судового збору з відповідача.

Також, 08.01.2026 позивачем через систему «Електронний суд» подано суду позовну заяву (нова редакція, з урахуванням ухвали суду від 22.12.2025), відповідно до якої останній просить суд:

1. Визнати Договір №20062507 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 20.06.2025 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Правова допомога юриста» таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням вимог закону.

2. Стягнути з ТОВ «Правова допомога юриста» сплачених мною коштів, на мою користь: безпідставно набуті кошти у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

3.Стягнути з ТОВ «Правова допомога юриста», на мою користь, моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

4.Стягнути з відповідача судові витрати.

Однак, ознайомившись зі змістом поданих позивачем заяв, Судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про виконання ним ухвали суду від 22.12.2025, зокрема усунення недоліків поданої ним позовної заяви, а саме:

1. подати позовну заяву у новій редакції у якій зазначити:

- ціну позову;

- щодо п.3 прохальної частини позову, позивачу необхідно визначитись з підставами позовних вимог (п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, а саме зазначити обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини) та обрати відповідно до правових підстав спосіб захисту порушених прав, який передбачений чинним законодавством України, конкретизувавши позовні вимоги, щодо п.3 прохальної частини позову;

- надати математичний розрахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних із зазначенням: строку (періоду) нарахування сум відсотків та суми основного боргу, на яку вони нараховані; формул розрахунку і арифметичних дій щодо кожної суми, і як наслідок конкретизувати п.6 прохальної частини позову зазначивши, які саме суми інфляційних втрат та 3% річних позивач просить стягнути із відповідача;

Позовну заяву подати у кількості: для суду та відповідно до наявних учасників справи із долученням до неї належним чином засвідчених копій документів, яким позивач обґрунтовує свої вимоги.

2. Оплатити судовий збір за три вимоги немайнового характеру та за вимогу майнового характеру, виходячи із ціни позову та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Щодо пункту 1 ухвали суду від 22.12.2025 позивачу необхідно було конкретизувати позовні вимоги, щодо п.3 прохальної частини позову, оскільки як зазначалося в ухвалі суду від 22.12.2025 Судом було роз`яснено позивачу, що ним обрано не вірний спосіб захисту його прав та інтересів, оскільки Закон не передбачає такого способу захисту порушених прав, як скасування Договору. Натомість, у поданій позивачем заяві від 08.01.2026, він знову ж просить суд визнати Договір №20062507 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 20.06.2025 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Правова допомога юриста» таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням вимог закону.

Також, позивачем не було надано суду математичний розрахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних із зазначенням: строку (періоду) нарахування сум відсотків та суми основного боргу, на яку вони нараховані; формул розрахунку і арифметичних дій щодо кожної суми, і як наслідок конкретизувати п.6 прохальної частини позову зазначивши, які саме суми інфляційних втрат та 3% річних позивач просить стягнути із відповідача. На виконання цієї вимоги, позивачем лише зазначено суми інфляційних втрат та 3% річних, без надання суду відповідного розрахунку.

Окрім того, позивачем у заяві від 23.12.2025 зазначено ціну позову 33 436, 84 грн., натомість в заяві від 08.01.2025 ціна позову не зазначена, проте в прохальній частині міститься вимога про стягнення із відповідача 20000 гривень безпідставно набутих коштів та 10000 моральної шкоди. Вимога про стягнення із відповідача інфляційних втрат та 3% річних відсутня. Тож, позивачем не виконано вимогу ухвали суду від 22.12.2025, щодо зазначення ціни позову, оскільки в різних заявах поданих позивачем, ним заявляється до стягнення із відповідача різна сума.

Також, з приводу клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, Суд зазначає, що в ухвалі суду від 22.12.2025 судом було вирішення питання, щодо судового збору, та зазначено про необхідність позивачу оплатити судовий збір за три вимоги немайнового характеру та за вимогу майнового характеру, виходячи із ціни позову та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Отже, стаття 136 ЦПК України, передбачає право суду, а не обов`язок відстрочити, розстрочити, зменшити розмір, або звільнити від оплати судових витрат, враховуючи майновий стан сторони.

У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Законодавче закріплення судових витрат має на меті: по-перше, відшкодування державі витрат, понесених на утримання судової системи і забезпечення її діяльності (саме у цьому проявляється компенсаційна функція інституту судових витрат), по-друге: покладає певні витрати на тих, хто звертається до суду за захистом, що покликано дисциплінувати фізичних та юридичних осіб від подання до суду необґрунтованих заяв та клопотань, забезпечуючи таким чином також процесуальну економію.

ЄСПЛ стосовно сплати судового збору аналогічна: судовий збір не повинен обмежувати право заявників на доступ до правосуддя та має бути «розумним». Разом з тим, на думку ЄСПЛ, судовий збір є таким собі обмежувальним заходом, який попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.

Таким чином, вимоги ухвали судді від 22.12.2025 не виконані та недоліки позовної заяви позивачем не усунуті у визначений судом строк.

Відтак, у суду відсутні дані щодо виконання позивачем ОСОБА_1 вимог згідно із ухвалою суду від 22.12.2025 шляхом усунення вказаних у ній недоліків.

Вимоги ч. 3 ст. 185 ЦПК України передбачають, що якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Тобто, виходячи зі змісту вищенаведених положень ЦПК України, дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні заяви до суду є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Слід зауважити, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із позовною заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що оскільки позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.185, 258, 260, 261, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Правова допомога юриста» про розірвання договорів про надання правової допомоги/юридичних послуг, визнання договору про надання правової допомоги/юридичних послуг таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням вимог закону, стягнення сплачених коштів та відшкодування моральної шкоди- повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя В. Л. Дзюбич