Справа № 515/1912/24
Провадження № 2/515/103/26
Татарбунарський районний суд Одеської області
УХВАЛА

12 січня 2026 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Луцюка В.О.,

секретаря судового засідання Комерзан Л.І.,

за участю представника позивача адвоката Борогана В.В. (в режимі відеоконференції),

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Михайлової К.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Татарбунари в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Бороган Валентин Володимирович, до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

13 грудня 2024 року позивач ОСОБА_2 через свого представника адвоката Бороган В.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу у сумі 83 113, 42 доларів США за договорами позики від 15 вересня 2021 року, забезпеченими розписками від 20 вересня 2021 року та 10 листопада 2021 року, посилаючись на ухилення останнього від виконання договірного зобов`язання у добровільному порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 грудня 2024 року справу передано у провадження судді Луцюка В.О.

Згідно з ухвалою судді від 03 січня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого засідання.

Відповідно до ухвали суду від 28 січня 2025 року за клопотанням відповідача ОСОБА_1 зупинено провадження у справі до припинення проходження військової служби.

Згідно з ухвалою суду від 27 жовтня 2025 року поновлено провадження у справі.

04 грудня 2025 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Михайлова К.А., до ОСОБА_2 про визнання договорів позики від 15 вересня 2021 року та розписок від 20 вересня 2021 року, 10 листопада 2021 року, укладених з ОСОБА_2 , удаваними правочинами, оскільки на момент написання розписок між сторонами вже існували правовідносини зі спільної діяльності у відповідності до договору від 20 вересня 2021 року. Одночасно із зустрічною позовною заявою до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Михайлової К.А. про поновлення строку для подання зустрічного позову, яку він обґрунтовує тим, що пропустив строк для подання зустрічної позовної заяви, оскільки проходив військову службу у Збройних Силах України, був позбавлений можливості укласти договір з адвокатом та скористатись правничою допомогою.

У підготовчому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 просили про об`єднання позовів в одне провадження.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Бороган В.В. не заперечував проти прийняття зустрічного позову та об`єднання його в одне провадження із первісним позовом.

Розглянувши зустрічну позовну заяву та додані до неї документи, суд вважає, що зустрічна позовна заява підлягає прийняттю до провадження та об`єднанню зустрічного та первісного позовів в одне провадження, виходячи із наступного.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені у ст. 16 ЦК України, якою визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (ч. 2 ст. 193 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 522/9011/19 (провадження № 61-6642св21) зазначено, що «згідно з частиною другою статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним. При цьому вищевказаною нормою процесуального закону визначено дві альтернативні ознаки зустрічного позову: або взаємопов`язаність первісного та зустрічного позовів, що зумовлює їх спільний розгляд, зокрема, коли обидва позови виникають з одних правовідносин; або їх взаємовиключність, коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічний позов, який прийнятий судом для спільного провадження з первісним позовом, повинен знайти вирішення у виді загального рішення, яке має містити відповідь на обидві заявлені вимоги (як позивача, так і відповідача). Задоволення зустрічного позову спричиняє відмову в задоволенні первісного позову, однак не виключає можливості як задоволення обох вимог, так і однієї повністю, а іншої частково».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 червня 2023 року в справі № 459/1490/21 (провадження № 61-12807 св 22) вказано, що: «відповідно до частин першої, другої та третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним.

Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

За своєю сутністю зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Отже, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів). Умовою пред`явлення зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним; взаємопов`язаність позовів виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин.

Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц (провадження № 14-483 цс 19).

Враховуючи викладене, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у наступному: обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному та правильному вирішенню спору, взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; вимоги за зустрічним та первісним позовами можуть зараховуватись; задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково».

У пунктах 43, 44 постанови від 20 березня 2019 року у справі № 910/2987/18 (провадження № 12-24гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду.

Суд вважає, що первісний та зустрічний позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, оскільки вони виникають з одних правовідносин, у зв`язку з чим зустрічний позов підлягає прийняттю до спільного розгляду з первісним позовом, а вимоги за зустрічним позовом підлягають об`єднанню в одне провадження з первісним позовом.

Разом з тим, суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк для подання зустрічної позовної заяви з поважних причин, оскільки проходив військову службу у Збройних Силах України.

Керуючись ст. 193,194,260,261,353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача за зустрічною позовною заявою адвоката Михайлової К.А. про поновлення строку подання зустрічної позовної заяви задовольнити.

Прийняти до спільного розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів позики удаваними з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Вимоги за зустрічним позовом об`єднати в одне провадження з первісним позовом.

Об`єднаній цивільній справі присвоїти номер № 515/1912/24 (провадження №2/515/103/26).

Розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

Направити ОСОБА_2 копію зустрічної позовної заяви з копіями доданих до неї документів та встановити строк для подачі відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

ОСОБА_1 має право подати суду відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня його отримання.

ОСОБА_2 має право подати заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 12.01.2026 р.

Суддя В.О. Луцюк