Справа №464/8565/25
пр № 2/464/737/26
У Х В А Л А

12 січня 2026 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

у с т а н о в и л а:

Адвокат Тивоненко Д.Р. від імені та в інтересах позивача через електронний кабінет звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою про позбавлення батьківських прав у порядку цивільного судочинства.

За результатами автоматизованого розподілу судову справу передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Суддя ухвалою від 12 грудня 2025 року позовну заяву залишив без руху для усунення недоліків.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя дійшов переконання про необхідність направлення цивільної справи за підсудністю з наступних підстав.

За сформованою позицією Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2024 року у справі № 463/1178/23, яка у силу приписів ч.4 ст.263 ЦПК України підлягає при застосуванні норм права, територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Згідно з вимогами ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як передбачено ч.9 ст.28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою. Особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування) ст.ст.3, 4 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

За положеннями ст.4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» Єдиний державний демографічний реєстр, зокрема, використовується для обліку інформації про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи.

Ураховуючи наведене, законодавством чітко встановлений порядок декларування/реєстрації як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, яке вимагає обов`язкового внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи.

Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (ч.8 ст.187 ЦПК України).

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст.31 цього Кодексу (ч.9 ст.187 ЦПК України). Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За відомостями Єдиного державного демографічного реєстру, Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби та Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України, отриманими в порядку ст.187 ЦПК України, установити зареєстроване місце проживання/перебування не видалося можливим.

Відомості щодо внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання/перебування відповідача на території Сихівського району м.Львова відсутні. Саме по собі зазначення позивачем (проживає в смт.Літин Вінницького району Вінницької області) адреси відповідача: АДРЕСА_1 не може бути безумовною підставою для визначення підсудності, адже не підкріплюється жодними доказами та є голослівним.

У силу приписів ст.ст.4,6 Закону України «Про доступ до судових рішень» судді мають право на повний доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону. Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Верховний Суд у постанові від 24 жовтня 2024 року у справі № 752/8103/13-ц виснував, що суд не позбавлений можливості самостійно перевірити відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими.

Суддею з`ясовано, що за даними Єдиного державного реєстру судових рішень 06 листопада 2025 року у справі № 137/1226/25 Літинським районним судом Вінницької області ухвалено рішення, яка набрало законної сили, за участі відповідача та зазначено місце реєстрації такого (як останнє відоме) за адресою: АДРЕСА_2 .

Беручи до уваги, що зареєстроване місце проживання відповідача (останнє відоме) територіально не відноситься до Сихівського районного суду м.Львова, правові підстави для розгляду та відкриття провадження у справі даним судом відсутні, у зв`язку із чим суд передає справу за підсудністю Літинському районному суду Вінницької області.

Відомості, які б спростовували даний висновок, відсутні, а Верховний Суд у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 752/22030/18 виснував, що недотримання правил територіальної підсудності є безумовною та достатньою правовою підставою для скасування судового рішення (ст.378 ЦПК України).

Постановлення даної ухвали жодним чином не порушує право позивача доступу до правосуддя, оскільки передача справи до належного суду не обмежує процедуру вирішення спору.

Керуючись ст.ст.31, 258-260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а :

Цивільну справу № 464/8565/25 передати Літинському районному суду Вінницької області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 12 січня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення (ч.3 ст.31 ЦПК України).

Суддя Олена ТІМЧЕНКО