08.01.2026 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
Головуючої судді Стрілецької О.В.
за участі секретаря судового засідання Простибоженко Ю.М.
розглянувши y відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом, поданим представником ОСОБА_1 - адвокатом Крижанівським Володимиром Петровичем, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
І. Короткий зміст позовних вимог
Адвокат Крижанівський В.П. шляхом використання Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний суд» звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається, в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позов обгрунтований тим, що син сторін ОСОБА_4 є студентом 3 курсу денної форми здобуття освіти Житомирського технологічного фахового коледжу Київського національного університету будівництва і архітектури, у зв`язку з чим немає можливості влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, посилається на те, що син навчається згідно з контрактом на платній основі. ОСОБА_4 проживає з позивачем і перебуває на її утриманні, навчання потребує значних витрат, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на період навчання сина.
В позові адвокат Крижанівський В.П. посилається на те, що відповідач є військовослужбовцем, має можливість надавати синові матеріальну допомогу, проте в добровільному порядку не надає її.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Відповідно до ухвали суду від 21.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання адвокат Крижанівський В.П. направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 35).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання (а.с. 24), а також за адресою, вказаною ним при знятті з реєстрації, куди повинен був вибути, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою", а відтак на підставі п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідач вважається таким, що копію процесуального рішення отримав (а.с. 29-32).
Крім того, з огляду на те, що судом не було встановлено зареєстроване місце проживання відповідача, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті "Судова влади України".
З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що представник позивача скористався своїм правом і подав заяву про розгляд справи без його участі, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення.
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 201 СК України норма ст. 191 СК України застосовується до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина.
Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.
ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду
Судом встановлено, що відповідно до рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06.10.2016 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено на подальше проживання з матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 4-5).
Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 19).
Згідно з довідкою №1/1435 від 31.10.2025, виданою директором Житомирського технологічного фахового коледжу Київського національного університету будівництва і архітектури, ОСОБА_3 є студентом 3-го курсу денної форми здобуття освіти з 01.09.2023 по 30.06.2027. Студент навчається за кошти фізичних осіб (а.с. 20).
Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
З огляду на те, що ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання на платній основі, суд вважає, що він потребує матеріальної допомоги, що є підставою для стягнення з відповідача аліментів на його утримання на період навчання.
При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд бере до уваги, що син відповідача навчається на платній основі, вартість навчання становить близько 2000,00 грн щомісячно. Крім того, суд враховує необхідність в забезпеченні звичайних побутових потреб сина - харчування, одяг, ліки тощо; потреб навчального процесу - придбання відповідно канцелярського приладдя, проїзд на громадському транспорті до навчального закладу, витрати на дозвілля та розвиток з урахуванням 18 -річного віку сина.
При цьому суд також враховує, що відповідачпроходить службу в Збройних Силах України, отримує грошове забезпечення в достатньому розмірі (а.с. 7), тобто отримує постійний дохід, зобов`язаний нарівні з матір`ю брати участь в належному матеріальному забезпеченні сина, матеріали справи не містять жодних доказів, які б вказували на те, що у відповідача відсутня можливість надавати матеріальну допомогу синові, який навчається на платній основі, відсутні відомості про незадовільний стан його здоров`я, наявність в нього інших осіб, які перебувають на його утриманні, відповідач не висловив заперечень щодо заявлених позивачем позовних вимог, враховуючи вартість навчання, яку необхідно сплачувати, необхідність забезпечувати побутові потреби сина, суд стягує аліменти в межах заявлених вимог в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн щомісячно на час навчання повнолітнього сина, починаючи з дня звернення до суду з позовом - 07.11.2025.
Разом з тим, підстави для визначення аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімума відсутні, оскільки аліменти за вимогою позивача стягуються в твердій грошовій сумі.
V. Розподіл судових витрат
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн, оскільки при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів позивачка звільнена від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд
Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 (п`яти тисяч) грн щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 07.11.2025 і до закінчення навчання - 30.06.2027.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя О.В. Стрілецька