МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" січня 2026 р. Справа № 370/4180/25

Провадження № 2-з/370/11/25

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Сініциної О.С.,

за участю секретаря судового засідання Коростильовою Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Дудки Вікторії Борисівни про витребування доказів до пред`явлення позову

у с т а н о в и в:

До Макарівського районного суду Київської області 23 грудня 2025 року надійшла зазначена заява.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 , з метою отримання банківських послуг 22 вересня 2023 року підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг б/н. Також ОСОБА_1 того ж дня підписав Паспорт споживчого кредиту.

ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На момент смерті позичальник не виконав взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим за вказаним договором залишилась заборгованість у загальному розмірі 39 970 грн.

Банк 01 листопада 2024 року, 17 березня 2025 року та 03 липня 2025 року звернувся з претензією кредитора до Макарівської державної нотаріальної контори, яка зі свого боку повідомила, що претензія кредитора долучена до матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_1 , однак не надала інформації про його спадкоємців.

Так, законодавством визначено, що спадкоємці зобов`язані:

- повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про борги та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб (частина перша статті 1821 Цивільного кодексу України);

- задовольнити вимоги кредитора повністю, аде в межах вартості майна, одержаного у спадщину (частина перша статті 1282 Цивільного кодексу України).

Однак, спадкоємці до банку не зверталися.

Крім того, статтею 1268 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Отже, без інформації про спадкоємців, у тому числі тих, хто проживав за адресою останнього місця реєстрації проживання померлого, банк позбавлений можливості захистити свої права та інтереси у судовому порядку, адже пред`явлений позов до невідомих осіб не допускається.

Матеріли спадкової справи та інформація про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем, можуть ідентифікувати спадкоємців померлого та визначити перелік спадкового майна, за рахунок якого кредитор має право задовольнити свої вимоги.

У зв`язку із нез`явленням учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Неявка заявника не перешкоджає розгляду поданої заяви, суд розглядає заяву за наявними матеріалами (частина третя статті 118 Цивільного процесуального кодексу України).

Суд, вивчивши матеріали заяви дійшов такого висновку.

Відповідно до статей 1, 3 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4-5, 12, 13, 19 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

У порядку цивільного судочинства, з урахуванням загальних засад щодо неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Згідно із частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 84 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено, серед іншого, вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (пункт 4 частини другої статті 84 Цивільного процесуального кодексу України).

Так, метою процесуального інституту витребування доказів є допомога сторонам в отриманні доказів, які вони не можуть одержати самостійно, що підтверджується обов`язком особи, яка заявляє клопотання про витребування доказів, долучити до нього відомості про неможливість отримання таких доказів особисто.

Відповідно до частини четвертої статті 84 Цивільного процесуального кодексу України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку , встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 116 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до частини другої статті 116 Цивільного процесуального кодексу України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно із частиною третьою статті 116 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Вимоги, що ставляться до форми та змісту заяви про забезпечення доказів, визначені положеннями статті 117 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пунктів чотири-п`ять частини першої статті 117 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Витребувана інформація необхідна особі, яка може набути статусу позивача, для звернення до суду з відповідним позовом. Однак, заявник позбавлений можливості самостійно отримати необхідні відомості про коло спадкоємців після смерті боржника для захисту своїх прав та інтересів у судовому порядку.

Суд зауважує, що витребувані документи мають пряме відношення до предмету спору та сприятимуть можливості пред`явлення позову, а самостійно заявник отримати такі відомості не має можливості.

Отже клопотання про витребування спадкової справи померлого ОСОБА_1 , інформацію про склад сім`ї ОСОБА_1 та інформацію про осіб, зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем станом на 14 липня 2024 року померлого ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись статтями 84, 116, 117, 118, 258-260, 261, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Задовольнити заяву про забезпечення доказів шляхом витребування.

Витребувати у Макарівської державної нотаріальної контори (вулиця Димитрія Ростовського, будинок 66, селище Макарів, Бучанський район, Київська область, 08001) належним чином завірену копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Витребувати у Центру надання адміністративних послуг Макарівської селищної ради (вулиця Корольова Сергія, будинок 7, селище Макарів, Бучанський район, Київська область, 08001) інформацію про склад сім`ї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та інформацію про осіб, зареєстрованих із ОСОБА_1 за однією адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату смерті померлого ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Роз`яснити заявнику, що він повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Ухвала про забезпечення доказів є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 02 січня 2026 року.

Суддя О.С. Сініцина