УХВАЛА

щодо опитування дитини

08.01.2026

Справа № 522/22571/22

Провадження № 2/522/424/26

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючої судді Яреми Х.С., при секретарі судового засідання Мельник І.А., за участю позивача ОСОБА_1 , її адвокатів - Теплицька Д.І., Яцишена Г.А., адвокат відповідача 1, 2 - Павленко А.Л., третя особа - ОСОБА_2 , розглянув у підготовчому судовому засіданні клопотання відповідача 1 про опитування дитини.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа орган опіки та піклування.

Позивач просить визнати за неповнолітнім сином право користування квартирою та усунути перешкоди у вселенні дитини та матері в квартиру.

08.01.2026 адвокат відповідача - Павленко А.Л. подала клопотання про опитування неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у судовому засіданні для з`ясування його думки, де він хоче проживати.

Адвокат позивач, представник третьої особи заперечували проти клопотання про опитування дитини. Вважають, що в цьому спорі немає необхідності з`ясувати у дитини де він хоче чи не хоче жити.

У вирішенні клопотання про опитування дитини суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1, 3 ст. 45 ЦПК України під час розгляду справи, крім прав та обов`язків, визначених статтею 43 цього Кодексу, малолітня або неповнолітня особа має також такі процесуальні права:

1) безпосередньо або через представника чи законного представника висловлювати свою думку та отримувати його допомогу у висловленні такої думки;

2) отримувати через представника чи законного представника інформацію про судовий розгляд;

3) здійснювати інші процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Згідно з ч.3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Отже, місцем проживання неповнолітньої дитини, якій уже виповнилося 12 років, є місце проживання його батьків (в разі випадку місце проживання його матері, оскільки його батько помер).

Необхідність опитування дитини, у разі спору щодо її місця проживання, виникає лише в тому випадку, якщо у батьків цієї дитини виник спір щодо її проживання і суду потрібно заслухати думку дитини щодо того з ким з батьків дитини бажає проживати.

У даній справі спір є щодо фактичної можливості дитини проживати в квартирі, яку успадкували і дитина, і його бабуся. Тобто, спір у даній справі виник між дитиною та його дідом, бабою щодо користування квартирою. Відтак немає необхідності заслуховувати думку дитини щодо того де саме хоче дитина проживати дитина, оскільки спір стосується законного права дитини на користування спадковим майном, яке не залежить від бажання дитини де проживати.

Керуючись ст.45 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про опитування дитини - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя Ярема Х.С.