ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/2531/24 Номер провадження 22-ц/814/982/26Головуючий у 1-й інстанції Ковальчук Т. М. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді доповідача Дорош А. І.

Суддів: Лобова О. А., Триголова В. М.

при секретарі: Коротун І. В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 вересня 2025 року, постановлену суддею Ковальчук Т.М., повний текст ухвали складений дата не вказана

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

30.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго`про захист прав споживачів, в якому просив суд: - поновити строк звернення; визнати незаконним відключення споживачу ОСОБА_1 електропостачання 29.09.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , за прямої дискримінації з боку АТ «Полтаваобленерго», яка проявлялася у вигляді знущання з хасида за віросповідання через невизнання хасида за людину, яка має правосуб`єктність та право на презумпцію невинуваатості; - стягнути з АТ «Полтаваобленерго» бог перед ОСОБА_1 , хасидом за віросподіванням, у розмірі 720 грн, саме як матеріальні збитки вимушено понесені хасидом задля відновлення саого порушеного права; - стягнути борг з АТ «Полтаваобленерго» у розмірі 67 456,25 грн на користь ОСОБА_1 ; - стягнути борг з АТ «Полтаваобленерго» у розмірі 142,37 грн на користь ОСОБА_1 ; - стягнути з АТ «Полтаваобленерго» моральну шкоду у розмірі 434 192 600 грн на користь ОСОБА_1 ; вирішити питання розподілу судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення після розгляду справи по суті.

Позовна заява мотивована тим, що 29.09.2021 ОСОБА_1 як споживач електричної енергії, хасид за віросповіданням (надалі хасид), зазнав чергових моральних страждань та хвилювань з боку найвідомішого порушника законодавства України Акціонерго товариства «Полтаваобленерго» через чергове незаконне відключення електропостачання (послуг з розподілу), через відверті прояви дискримінації відповідача до хасида за його віросповідання. Відповідач 29.09.2021 здійснив чергове незаконне обмеження його прав та свобод у порівнянні з іншими громадянами - його сусідами, які є церковного віросповідання, що проживають поряд з хасидом, а саме у будинках АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 (обраний компаратор - група осіб для порівняння, що доводить неоднакове та дискримінаційне ставлення відповідача до хасида), оскільки відповідач незаконно крав у хасида кошти в розмірі 3% пені за умисне невиконання договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та відповідач довготривало крав у хасида компенсаційні кошти, що по праву належать хасиду. Таким чином відповідач внаслідок довготривалої крадіжки (привласнення) коштів хасида застосував 29.09.2021 пряму дискримінацію під час надання неналежної якості послуг з розподілу, відповідач відверто спровокував надсилання йому від ТОВ "Полтаваенергозбут" звернення на відключення хасида та здійснив незаконне відключення послуг з розподілу 29.09.2021. Усі ці обставини повністю визнаються сторонами. Звертає увагу, що сторонами повністю визнається, відключення 29.09.2021 здійснювалося без попередження відповідачем за 5днів до дня відключення позивача (споживача), прямо під час розгляду справи №536/898/20 у суді, що є незаконним.

Розпорядженням голови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09.10.2024у зв`язку з тим, що після задоволення відводів (самовідводів) суддями Кременчуцького районного суду Полтавської області неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи передано справу на розгляд суду, найбільш територіально наближеного до Кременчуцького районного суду Полтавської області до Автозаводського районного суду м. Кременчука (т.1 а.с. 56-57).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2024, визначено головуючого суддю Ковальчук Т.М. (т.1 а.с. 59).

Ухвалою судді Автозаводський районний суд міста Кременчук від 28.10.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (т.1 а.с. 60).

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 вересня 2025 року залишено без розгляду позов ОСОБА_2 до АТ «Полтаваобленерго» про визнання нехаконним відключення електропостачання, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 тричі викликався до суду після постановлення ухвали про визнання його явки обов`язковою, однак, від нього на перше судове засідання надійшла заява про відмову виконання ухвали про визнання його явки обов`язковою, на друге (яке було знято з розгляду) про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану, розгляд заявлених ним заяв та клопотань без його участі та відкладення розгляду справи по суті, про причини неявки у призначене на 23.09.2025 судове засідання позивач суд не повідомив, із заявами та клопотаннями не звертався. Окрім того, позивач не скористався своїм правом подати заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, у разі утруднення його явки в судове засідання безпосередньо до суду. Тому, оскільки позивач ОСОБА_1 повторно не з`явився на виклик суду, при цьому його неявка перешкоджає розгляду справи, за відсутності аргументованих пояснень позивача суд позбавлений можливості встановити дійсні обставини, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги, прийняти законне та справедливе рішення, суд визнав, що повторна неявка належним чином повідомленого позивача ОСОБА_1 у судові засідання, є підставою для залишення позову без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, щов ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, та апеляційну скаргу обгрунтовано такою підставою. Судом першої інстанції фальсифікувалися дані та підроблялася завідомо неправдива інформація, коли позивач звернувся до суду з позовом у цій справі. Судом першої інстанції підготовче засідання у цій справі проводилося без фіксування та з прямою та відвертою зневагою до ГУР МОУ та СБУ саме через умисний недопуск судом першої інстанції у цю справу останніх. Стороннім спостерігачем ОСОБА_3 вимушено заявлено публічну недовіру до діяльності головуючого судді у справі та законну вимогу подати у відставку. Далі за змістом апеляційна скарга містить доводи, що стосуються навчання та діяльності хасидки ОСОБА_3 . Звертається увага, що відповідно до положень п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі у розгляді справи у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Доводить до відома, що такими діями суддя посилює недовіру, умисний недопуск до участі у справі СБУ та ГУР МОУ під час воєнного стану обгрунтовано у сторонього спостерігача викликало сумнів в об`єктивності та неупередженості, оскільки незаконні дії судді становлять загрозу національній безпеці України. Щодо незаконного залишення без розгляду позову, то посилається на те, що судом першої інстанції взагалі не було встановлено причин для визнання явки позивача обов`язковою. Також посилається на невідповідність висновків, виклалених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Вказує, що посилання суду першої інстанції на те, що від позивача не надходили заяви про розгляд справи за відсутності позивача, не відповідають дійсності. Також наводяться заперечення на інші ухвали суду у цій справі, зокрема на ухвалу від 21.05.2025 та звертається увага, що відповідач взагалі не заперечував проти повного задоволення усіх позовних вимог хасида, тому повністю відсутній відзив відповідача, заяви по суті справи від відповідача взагалі не надходили. У суду першої інстанції була відсутня потреба викликати позивача для надання особистих пояснень. Наводяться відповідні постанови Верховного Суду. Просить апеляційний суд залучити до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, СБУ та ГУР МОУ на стороні позивача. Просить також долучити до справи докази щодо відмови позивача виконувати злочинний наказ судді щодо прибуття до суду у святе свято саме 23.09.2025, про що ним подана заява до суду 19.09.2025, в якій він повідомив поважні причини своєї неявки 23.09.2025 до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Полтаваобленерго» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

У судове засідання апеляційного суду 12.01.2026 не з`явилися учасники справи, вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 08.12.2025 судових повісток про виклик до суду у цивільній справі на електронні адреси у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України та засобами поштового зв`язку (т.2 а.с. 167-168), які були доставлені до електронних кабінетів та засобами поштового зв`язку. При цьому, колегія суддів враховує, що електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 05.12.2025 (про призначення справи до апеляційного розгляду на 12.01.2026 о 10-40 год) розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено. 12.01.2026 через систему «Електронний суд» від АТ «Полтаваобленерго» надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність його представника. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що ухвалою від 10.12.2024 року суд першої інстанції закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 15.01.2025 (т.1 а.с. 122-123).

15.01.2025 судове засідання було відкладено на 20.02.2025 у зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі (т.1 а.с. 132).

16.01.2025 до суду першої інстанції від позивача надійшла заява про відмову на підставі статті 60 Конституції України виконувати «злочинний наказ» з`явитися до суду 15.01.2025 (т.1 а.с. 141). Окрім того, ОСОБА_1 заявив відвід судді (т.1 а.с. 137), який ухвалою суду від 16.01.2025 - визнано необґрунтованим, а ухвалою суду від 17.01.2025 заяву ОСОБА_1 про відвід судді - залишено без задоволення (т.1 а.с. 149-150,152).

Розгляд справи призначено на 20.02.2025, який відкладено на 09.04.202 у зв`язку з повідомленням представника відповідача щодо перебування на лікарняному (т.1 а.с. 203,221). При цьому 20.02.2025 позивач також звернувся до суду з клопотаннями, у яких просив відкласти розгляд справи до закінчення воєнного стану в країні (т.1 а.с. 208-209), а також у зв`язку з необхідністю пошуку адвоката для представництва його інтересів (т.1 а.с. 211,212). Окрім того, позивач у заяві від 18.02.2025 просив суд 20.02.2025 розпочати розгляд цієї справи за його відсутності, під час якого вирішити, зокрема, його заперечення на «незаконні дії судді Ковальчук Т.» та відкласти розгляд справи по суті на іншу дату (т.1 а.с. 206-207).

05.03.2025 позивач ОСОБА_1 вчетверте звернувся до суду з заявою про відвід судді Ковальчук Т.М. (т.1 а.с. 226-227), який ухвалою суду від 10.03.2025 - визнано необґрунтованим (т.1 а.с. 234-235), а ухвалою суду від 11.03.2025 заяву ОСОБА_1 - залишено без задоволення (т.1 а.с.237).

04.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою (т.2 а.с. 1), в якій, зокрема, просив 09.04.2025 розглянути подані ним заперечення за його відсутності та відкласти справу для розгляду по суті на іншу дату; в іншому клопотанні від цієї ж дати просив відкласти розгляд справи до закінчення воєнного стану в країні (т.2 а.с. 13).

09.04.2025 року у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, її розгляд відкладено на 21.05.2025 (т.2 а.с. 25).

21.05.2025 до суду першої інстанції надійшла датована 16.05.2025 заява ОСОБА_1 (т.2 а.с. 29), в якій він заявив про розгляд справи за його відсутності, а також просив задовольнити його клопотання про застосування до АТ «Полтаваобленерго» заходів процесуального примусу згідно з частиною третьою статті 43 ЦПК України та розглянути його клопотання про відкладення розгляду цієї справи до закінчення воєнного стану.

21.05.2025 у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заявила усне клопотання про визнання судом явки позивача у судове засідання обов`язковою для надання позивачем особистих пояснень щодо суті його позовних вимог та заявлених ним клопотань та заперечень (т.2 а.с. 36-37).

Ухвалою суду першої інстанції від 21.05.2025 року з метою точного встановлення обставин, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги, з`ясування фактів, які можуть бути відомі лише позивачу, повного та об`єктивного розгляду справи, суд визнав обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 для надання особистих пояснень у справі (т.2 а.с. 39).

24.06.2025 до суду першої інстанції надійшла п`ята заява ОСОБА_1 від 20.06.2025 про відвід головуючого судді у цій справі Ковальчук Т.М. (т.2 а.с. 45), у задоволенні якої було відмовлено ухвалою суду першої інстанції від 24.06.2025 (т.2 а.с. 62-63).

При цьому ОСОБА_1 подав: заяву від 20.06.2025 щодо відмови на підставі частини першої статті 60 Конституції України виконувати «незаконний наказ судді Тетяна Ковальчук» щодо обов`язкової явки до суду у зв`язку з відсутністю легітимності судді (т.2 а.с. 51-52); заяву про розгляд справи 24.06.2025 за його відсутності, зокрема, просив задовольнити всі його заяви та клопотання, після чого відкласти розгляд справи по суті на підставі верховенства права та статті 3 Конституції України (т.2 а.с. 55); клопотання про відкладення судового засідання до закінчення воєнного стану (т.2 а.с. 58).

01.07.2025 до суду першої інстанції надійшла шоста заява ОСОБА_1 від 30.06.2025 про відвід головуючого судді у цій справі Ковальчук Т.М. (т.2 а.с. 77), який ухвалою суду першої інстанції від 02.07.2025 - визнано необґрунтованим (т.2 а.с. 84-85), а ухвалою суду першої інстанції від 17.07.2025 заяву ОСОБА_5 - залишено без задоволення (т.2 а.с. 90-91).

23.07.2025 до суду першої інстанції надійшло клопотання позивача як свідка у цій справі про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану, заява про розгляд заявлених ним заяв та клопотань без його участі та відкладення розгляду справи по суті, а також заяви щодо незаконних дій судді (т.2 а.с. 96).

Судове засідання, призначене для розгляду справи по суті на 24.07.2025 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, справу знято з розгляду, судове засідання відкладено на 23.09.2025 (т.2 а.с. 120).

При цьому, в ухвалі суду першої інстанції від 28.07.2025 ОСОБА_5 роз`яснено право звернення до суду з заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (т.2 а.с. 126).

Однак, позивач ОСОБА_1 повторно 23.09.2025 не з`явився у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив (т.2 а.с. 134).

Норми права, які застосував суд першої інстанції при вирішенні спору.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Відповідно до частини п`ятої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 523/15493/18 наголосив, що зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-який стадії розгляду справи.

Верховний Суд зазначив, що правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки судового засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 18.11.2022 у справі № 905/458/21 сформовано висновок, згідно з яким якщо нез`явлення позивача перешкоджає вирішенню спору (якщо розгляд справи за відсутності позивача неможливий), суд, не зважаючи на заяву позивача про розгляд справи за його відсутності, позбавлений права розглянути справу по суті. У разі, якщо суд визнав явку позивача обов`язковою до подання позивачем клопотання про розгляд справи за його відсутності, то суд, не зважаючи на це клопотання, зобов`язаний залишити позов без розгляду. У разі, якщо до подання такого клопотання, суд не визнавав явку позивача обов`язковою, у такому випадку суд повинен повідомити позивача про те, що розгляд справи за його відсутності є неможливими та визнати його явку обов`язковою, вирішити питання про відкладення або перерву в судовому засіданні та у разі нез`явлення позивача в наступне судове засідання залишити позов без розгляду.

Як вже зазначалося, суд визнав обов`язковою явку позивача відповідно до пункту 5 частини другої статті 223 ЦПК України, для надання особистих пояснень у справі, для точного встановлення обставин, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги, з`ясування фактів, які можуть бути відомі лише позивачу, повного та об`єктивного розгляду справи.

Водночас, суд першої інстанції відхилив посилання позивача, висловлені у його заявах, на суттєву існуючу небезпеку ракетних обстрілів, оскільки саме по собі оголошення воєнного стану у державі не може бути визнано поважною причиною неявки до суду. У разі загрози ракетного обстрілу, позивач може скористатися укриттям. Крім того, як вже зазначалося, позивач не скористався правом участі у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Відповідно до частини другої статті 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.10.2024 прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про захист прав споживачів.Визначено розгляд проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 08.30 год. 27.11.2024 (т.1 а.с. 60).

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.12.2024 закрито підготовче провадження у даній справі, справа призначена до судового розгляду на 08.00 год 15.01.2025 (т.1 а.с. 122-123).

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.05.2025 визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 для надання особистих пояснень у справі (т.2 а.с. 39).

Згідно матеріалів справи вбачається, що останні два судові засідання у справі були призначені на 24.07.2025 (т.2 а.с. 70) та 23.09.2025 (т.2 а.с. 126).

Проте, згідно довідки від 24.07.2024 секретаря І. Воблікової, судове засідання за позовом ОСОБА_1 не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого по справі судді Ковальчук Т.М. на лікарняному (т.2 а.с. 120).

Наступне судове засідання призначалося до судового розгляду на 23.09.2025 на 15.30 год (т.2 а.с. 121).

Згідно довідки (без дати) секретаря І. Воблікової, фіксування судового засідання 23.09.2025 звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалося відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, через неявку у судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі (т.2 а.с. 134).

Залишаючи позовні вимоги ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно не з`явився на виклик суду, при цьому, його неявка перешкоджає розгляду справи, оскільки за відсутності аргументованих пояснень позивача суд позбавлений можливості встановити дійсні обставини, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги, прийняти законне та справедливе рішення, тому суд першої інстанції визнав, що повторна неявка належним чином повідомленого позивача в судові засідання є підставою для залишення позову без розгляду.

За загальним правилом, визначеним у ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Такими випадками, що спричиняє до відкладення розгляду справи, у ч. 2 ст. 223 ЦПК України зазначені:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

У частині третій ст. 223 ЦПК України також вказано, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Згідно ч. 1, 2 ст. 257 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, а саме неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання (п. 1 ч. 2 вказаної статті Кодексу).

При цьому згідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України лише у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Тобто, правове значення в такому випадку має належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду постанові від 22 вересня 2021 року у справі №465/205/17, від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18, від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 21 листопада 2019 року у справі № 199/7514/18-ц, від 21 вересня 2020 року у справі №1141/18-ц.

У постанові Верховного Суду від 31.08.2021 року у справі № 570/5535/17 зазначено, що однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився.

Згідно зі статтею 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Аналізуючи вищевказане, апеляційний суд приходить до висновку про те, що у даному випадку відсутня умова повторності неявки позивача ОСОБА_1 у судове засідання 23.09.2025, оскільки попереднє судове засідання 24.07.2025 не відбулося з підстав перебування головуючого судді на лікарняному, що виключає можливість застосування положень п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та залишення позову без розгляду, тому ухвалу суду від 23.09.2025, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції на підставі п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги про скасування ухвали суду першої інстанції від 21.05.2025 про визнання обов`язковою явку позивача ОСОБА_1 для надання особистих пояснень у справі (т.2 а.с. 39), то згідно вимог ст. 353 ЦПК України вказана ухвала суду від 21.05.2025 не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду. Крім цього, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У даному випадку предметом апеляційного перегляду є законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, яка підлягає скасуванню з підстав порушення судом норм процесуального права, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Оскільки дана цивільна справа не розглянута по суті, рішення суду в ній не ухвалене, то колегія суддів позбавлена процесуального права давати правову оцінку законності ухвали від 21.05.2025.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 вересня 2025 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про захист прав споживачів -направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Якщо розгляд справи здійснювався у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, то касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 січня 2026 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов