Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

Єдиний унікальний номер №943/1257/25

Провадження №2/943/180/2026

09 січня 2026 року м.Буськ

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.,

при секретарі Пирка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина, що складається з середньої земельної частки (паю) площею 1,70 умовно кадастрових га, з них ріллі 1,55 га, кормових угідь 0,15 га, що розташовані на території Милятинської сільської ради (тепер території Буської міської ради Золочівського району Львівської області). Позивачка є спадкоємцем по закону до даного майна, фактично прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 . Однак не може юридично оформити прийняття спадщини, оскільки звернувся до нотаріуса, проте через відсутність оригіналу сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку пай) було відмовлено. Оскільки мати ОСОБА_3 за життя не виготовила правовстановлюючі документи на земелю (середню земельну частку пай). Тому просить суд визнати за нею право власності на означене спадкове майно.

Позивачка, до початку судового засідання, подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача, за викликом суду, не з`явився, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи у їх відсутності, пояснень, заперечень, відзив на позов, не подав.

За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про доцільність позову, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Свідоцтвом по смерть серії НОМЕР_1 , підтверджується, що мати позивачки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 23, видане та зареєстроване Милятинською сільською радою Буського району Львівської області від 01 липня 1997 року.

Після її смерті відкрилась спадщина, що складається: із середньої земельної частки (паю) ділянка площею 1,70 умовних кадастрових га із земель НААГ «Вільна Україна», що розташована на території Милятинської сільської ради (тепер території Буської міської ради Золочівського району Львівської області) та належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 4814 від 05.05.1997 року із земель НААГ «Вільна України».

З листа Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 28.05.2025 року слідує, що на ім`я ОСОБА_3 був зареєстрований сертифікат на право земельну частку (пай) серія ЛВ № 4814 від 05.05.1997 року із земель НААГ «Вільна Україна» на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації 24.09.1996 року № 369 загальною площею 3,40 умовних кадастрових га.

Відповідно до розпорядження голови Буської районної ради від 14.02.2000 року № 72 «Про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) і видачі державних актів на право приватизації на землю жителям Милятинської … місцевих рад» на ОСОБА_3 розрахована частка площею 1,70 умовних кадастрових га, з них ріллі 1,55 га та кормових угідь 0,15 га.

Така і входить до складу спадщини.

Як встановлено судом, спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не залишила. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Кодексом УРСР.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлені родинні відносини, те, що позивачка є донькою померлої, вбачається з матеріалів справи.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого в с. Старий Милятин Буського району Львівської області, ОСОБА_2 (позивачка) має батьків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та спадкоємцем першої черги по закону.

Свідоцтвом по смерть серії НОМЕР_3 , підтверджується, що батько позивачки, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 12, видане та зареєстроване Виконавчим комітетом Милятинської сільської ради Буського району Львівської області від 27 лютого 2017 року.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , актовий запис № 9, видане Милятинською сільською радою Буського району Львівської області від 26 травня 1979 року, підтверджується факт, що позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Інших першочергових спадкоємців, які б претендували на дане майно, судом не встановлено і у суду немає повноваження щодо збирання доказів по справі, лише оцінка наявних у справі.

Суд приходить до переконання, що позивачка фактично прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , вступила в управління та розпорядження спадковим майном,

оскільки здійснила поховання матері, що підтверджується довідкою Милятинським старостинським округом Буської міської територіальної громади Золочівського району Львівської області № 540 від 14.10.2024 року.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у зв`язку з його втратою.

Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Обставин, які б спростовували твердження позивачки в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивачка набула права власності на спадкове майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 200, 247, 258-259, 264, 265, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 524-526, 527, 549 ЦК УРСР, суд

ухвалив :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , жительки с. Ріпнів Золочівського району Львівської області, право власності на спадкове майно, а саме:

- середню земельну частку (пай) площею 1,70 умовно кадастрових га, з них ріллі 1,55 га, кормові угіддя 0,15 га, що розташовані на території Буської міської ради Золочівського району Львівської області (колишньої Милятинської сільської ради), в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: Б. М. Журибіда