УХВАЛА

09 січня 2026 року

м. Київ

справа № 522/6889/22-Е

провадження № 61-16226ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Коротенка Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану Комендою Катериною Олександрівною , на постанову Одеського апеляційного суду від 07 серпня 2025 року в справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Асоль-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Асоль-Сервіс» ( далі - ОК «ЖБК «Асоль-Сервіс») звернулось до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість на загальну суму 51 134,77 грн, з яких борг за комунальні послуги складає

45 161, 63 грн, загальний розмір нарахованих 3% річних складає 1 453,76 грн; нараховані інфляційні за несвоєчасну оплату складає 4 519,38 грн, а також стягнути судовий збір в сумі 2481,00 грн та витрати на правову допомогу.

Заочним рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 10 квітня 2023 року позов ОК «ЖБК «Асоль-Сервіс» до ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОК «ЖБК «Асоль-Сервіс» борг на загальну суму 51 134,77 гривень з яких борг за комунальні послуги складає 45 161, 63 грн, загальний розмір нарахованих 3% річних складає 1 453,76 грн, нараховані інфляційні за несвоєчасну оплату складає 4 519,38 грн. Здійснено розподіл судових витрат.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 20 червня 2023 року скасовано заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси

від 10 квітня 2023 року, справа призначена до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 27 травня 2024 року у задоволені позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 07 серпня 2025 року рішення Приморського районного суду міста Одеси від 27 травня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОК «ЖБК «Асоль-Сервіс» борг на загальну суму 51 134,77 грн, з яких борг за комунальні послуги складає

45 161, 63 грн, загальний розмір нарахованих 3% річних складає 1 453,76 грн; нараховані інфляційні за несвоєчасну оплату складає 4 519,38 грн. Здійснено розподіл судових витрат.

23 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - адвокат Коменда К. О. подаладо Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 07 серпня 2025 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК Українипередбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Верховним Судом враховано, що рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах: визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України; визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункти 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (пункт 1 частини першої статті 176 ЦПК України).

Предметом позову є судові рішення, ухвалені у справі про стягнення коштів на загальну суму 51 134,77 грн.

Отже, справа № 522/6889/22-Е не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн).

В касаційній скарзі міститься посилання заявника на підстави, передбачені підпунктом «б», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у цій справі підлягають касаційному оскарженню, а саме: особа, яка подає касаційну скаргу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтересабо має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

При цьому, заявником не зазначено, які саме обставини він позбавлений можливості спростувати, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи.

Посилання в касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваними судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, щоособа, яка подає касаційну скаргу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи та справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення в справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну та предмет позову, складність справи та значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану Комендою Катериною Олександрівною , на постанову Одеського апеляційного суду від 07 серпня 2025 року в справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Асоль-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко