Справа № 473/2250/25
УХВАЛА

іменем України

"09" січня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Вуїва О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Москаленко С.Л., позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, у якому вказував, що з 11 березня 2011 року до 03 січня 2020 року він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі.

Мають двох спільних дітей неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте 26 грудня 2024 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області ухвалив вирок у кримінальній справі за №473/989/24, згідно якого визнав ОСОБА_2 винною у скоєнні умисних кримінальних правопорушень відносно своїх дітей, а саме передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 28, ч. 6 ст. 152, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1, ч. 4 ст. 301-1 КК України, та призначив їй покарання у вигляді 15 років позбавлення волі.

На цей час діти проживають з позивачем.

Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_1 просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також щомісячно стягувати з неї на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі частини її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей.

10 липня 2025 року відповідачка ОСОБА_2 надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала та заперечувала проти позбавлення її батьківських прав.

В судовому засіданні суд поставив на вирішення учасників справи питання щодо зупинення провадження у справі до набрання законної сили вироком у кримінальній справі за №473/989/24 за обвинуваченням ОСОБА_2 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 28, ч. 6 ст. 152, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1, ч. 4 ст. 301-1 КК України.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти вказаної процесуальної дії заперечував.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні залишила вирішення вказаного питання на розсуд суду.

Представник третьої особи без самостійних вимог Органу опіки та піклування виконкому Дорошівської сільської ради в судове засідання не з`явився.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши одноосібно матеріали електронної кримінальної справи за №473/989/24 за обвинуваченням ОСОБА_2 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 28, ч. 6 ст. 152, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1, ч. 4 ст. 301-1 КК України, суд прийшов до наступного.

Згідно п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Зі змісту позову ОСОБА_1 вбачається, що підставою вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав є скоєння відповідачкою умисного кримінального правопорушення щодо своїх дітей.

Разом з тим, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Однак судом встановлено, що вирок у справі за №473/989/24 за обвинуваченням ОСОБА_2 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 28, ч. 6 ст. 152, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1, ч. 4 ст. 301-1 КК України, на час розгляду справи не набрав законної сили та знаходиться на стадії апеляційного перегляду.

Вказана обставина унеможливлює продовження розгляду справи, а тому суд вважає, що провадження у справі підлягає зупиненню.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Тому, керуючись ст.ст. 251, 253, 258-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей зупинити до набрання законної сили вироком у кримінальній справі за №473/989/24 за обвинуваченням ОСОБА_2 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 28, ч. 6 ст. 152, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1, ч. 4 ст. 301-1 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.В.Вуїв