Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/102/26
У Х В А Л А

про самовідвід судді

09 січня 2026 року суддя Білоцерківський міськрайонний суд Київської області Цукуров В. П. дослідивши матеріали позову ОСОБА_1 до судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхова Олега Івановича та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

1. Рух справи. Зміст позовних вимог.

07.01.2026 року канцелярією Білоцерківського міськрайонного суду Київської області зареєстровано матеріали позову ОСОБА_1 до судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхова Олега Івановича та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, спричиненої суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєховим Олегом Івановичем.

Як убачається із тексту позовної заяви, по суті позовних вимог позивач просить суд: «Стягнути з Держави України в особі судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхова Олега Івановича, з Державного казначейства шляхом списання з Державного бюджету України - через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 , потерпілого від неправомірних, протиправних дій і бездіяльності та незаконних, немотивованих процесуальних рішень судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхова Олега Івановича, суму на відшкодування моральної шкоди у розмірі 311292 гривень і суму судових витрат (які виникнуть)».

Крім цього, позивач просить суд: «Постановити окрему ухвалу про передачу копії матеріалів цивільної справи за цією позовною заявою ОСОБА_1 від 06.01.2025 року до керівника Білоцерківської окружної прокуратури Табули Ю.А. для виконання вимог статті 214 КПК України: внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування фактів, вказаних в цій позовній заяві ОСОБА_1 про вчинення неправомірних, протиправних дій суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєховим О.I., за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених статтями ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України».

07.01.2026 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали позову було розподілено та 08.01.2026 року передано судді Цукурову В.П.

2. Норми матеріального та процесуального права, якими керується суд.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом» викладена Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України». Так, Суд наголосив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Указане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Як зазначено у п 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (Схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому числі у випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Крім того, в Рішенні Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та в Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених, зокрема у статті 36 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

За правилами ч.1, ч.9 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

3. Висновки суду.

Як убачається зі змісту вищенаведених приписів законодавства, у осіб, які беруть участь у справі, не має бути будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді. Утім, у даній справі дотримання цього фундаментального принципу судочинства є неможливим, оскільки суддя Цукуров В.П. близько 17 років особисто знайомий з суддею Орєховим О.І. - вони є колегами, які протягом цього строку разом працювали в одних і тих самих судах. Зокрема, з 2018 року по цей час вони разом працюють в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області.

З метою недопущення у сторін сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, впевненості сторін у тому, що вони мають однакові можливості доводити перед судом свою правову позицію та ефективності розгляду справи, необхідно вирішити питання про самовідвід судді у даній справі.

4. Резолютивна частина.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України -

П О С Т А Н О В И В :

Відвести суддю Цукурова В.П. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхова Олега Івановича та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

Матеріали цивільної справи передати на повторний розподіл для визначення іншого складу суду в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяВ. П. Цукуров