Справа № 201/5250/25
Провадження № 2/201/3009/2025
У Х В А Л А

09 січня 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Куць О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Парімончіка Б.В.,

представника позивача адвоката Лучка А.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання представника третьої особи адвоката Місяця Андрія Петровича про повернення до стадії підготовчого провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Соборного районного суду м. Дніпра перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики.

Ухвалою суду від 22.08.2025 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті.

23.10.2025 року до суду найшло клопотання представника третьої особи адвоката Місяця А.П. про повернення справи на стадію підготовчого провадження, в обґрунтування якого вказував, що в провадженні Соборного районного суду міста Дніпра перебуває справа №201/5250/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової заборгованості за договором позики від 29.07.2022 року. В цій же справі розглядаються вимоги ОСОБА_3 , як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину, а саме, договору позики від 29.07.2022 року. Як на одну із підстав для визнання вказаного правочину недійсним, ОСОБА_3 у позовній заяві наводилося, що давність укладення договору позики від 29.07.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не відповідає вказаній у ньому даті. Враховуючи наведене, ОСОБА_3 заявив суду клопотання про проведення судової технічної експертизи документів, оскільки встановлення обставин давності виконання підпису особою потребує залучення спеціальних знань, та можливе лише за результатами відповідної експертизи. Разом з тим, відповідно до норм ЦПК України, проведення експертизи можливе лише на етапі підготовчого провадження, з огляду на що, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору подає дане клопотання про повернення на стадію підготовчого провадження.

Представник позивача адвокат Лучко А.С. у судовому засіданні заперечував проти клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, оскільки це не передбачено нормами ЦПК України.

Інші сторони у судове засідання не з`явились.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи та клопотання, дійшов наступного висновку.

Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що: «при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.02.2021 у справі №922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на викладене представником третьої особи у клопотанні, суд з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності вирішення спору, з метою дотримання всіх процесуальних прав учасників процесу, вважає за необхідне клопотання представника третьої особи задовольнити, та повернутися до стадії підготовчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.197,263 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Повернутися у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики, до стадії підготовчого провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Куць