Справа № 308/100/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О, розглянувши заяву комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення-

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення із ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Загальна характеристика вимог, за якими може бути видано судовий наказ - вони повинні бути безспірними.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як зазначено у п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 «Про практику розгляду судами заяв у поряду наказного провадження», заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

При дослідженні заяви про видачу судового наказу судом встановлено, що така не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України виходячи з наступного.

В своїй заяві заявник просить стягнути з боржника на користь комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що утворилась станом на 01.12.2025 в розмірі 91 471,54 грн.

На підтвердження своїх вимог заявник додає розрахунок боргу по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за період з серпня 2024 по листопад 2025, згідно якого загальна сума заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення станом на листопад 2025 становить 91 471,54 грн.

Як вбачається з розрахунку боргу «водопостачання», стягувачем нараховувались наступні обсяги водопостачання в місяць: серпень 2024 1056,00 куб.м, вересень 2024 1244,00 куб.м, жовтень 2024 660,00 куб.м, листопад 2024 640,00 куб.м, грудень 2024 660,00 куб.м, січень 2025 347,00 куб.м, лютий 2025 503,00 куб. м, березень 2025 649,00 куб.м, квітень 2025 604,00 куб.м, травень 2025 524,00 куб.м, червень 2025 506,00 куб.м, липень 2025 836,00 куб.м, серпень 2025 837,00 куб.м, вересень 2025 809,00 куб.м, жовтень 2025 686,00 куб.м, листопад 2025 664,00 куб.м, вересень 2024 222,810 куб.м.

Відповідно до відповіді №2209882 від 05.01.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , в той час, як вбачається з вищевказаного розрахунку, стягувачем нарахування обсягів спожитих послуг здійснювалось ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Однак з наданих суду матеріалів не можливо встановити на підставі яких нормативних документів і за яким принципом розрахований обсяг споживання води за адресою АДРЕСА_1 , а відтак заявником не обґрунтовано свої вимоги та не додано документів, що вказують на правильність і безспірність розрахунків.

Відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживачем житлово-комунальних послуг - є індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.

Відповідно до п. 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» кількісний показник комунальних послуг - кількість одиниць виміру обсягу отриманої споживачем комунальної послуги, визначена відповідно до показань вузла обліку та/або вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством

Зі змісту ст.161 ЦПК України випливає, що для видачі судового наказу вимоги заявника мають стосуватися лише стягнення грошової суми. Спори, що виникають на підставі інших вимог, розглядають за правилами позовного провадження. У п. 3 ч. 1 ст.165 ЦПК України законодавець зазначив, що лише на підставі однієї з вимог ст. 161 може бути видано судовий наказ. Другою дуже важливою умовою для застосування наказного провадження є необхідність, щоб із заяви та поданих документів заявника вбачалося виникнення або порушення права грошової вимоги, а вимоги заявника мають бути безспірними.

Відтак, безспірними є вимоги заявника, що випливають із зазначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин. Отже, вимоги заявника викладаються у заяві про видачу судового наказу та підтверджуються відповідними документами, які своєю чергою мають бути вагомими, переконливими і такими, що не викликають підозри щодо їх достовірності.

Разом з цим, з наданих заявником документів не вбачається безспірність грошових вимог, оскільки обставини, на які він посилається, не підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог заявлених стягувачем по суті.

Законом не передбачено обов`язку суду здійснювати перерахунок заявлених вимог, так як у протилежному випадку суд буде здійснювати розгляд вимог у порядку, який притаманний для позовного провадження, що суперечить цільовому призначенню інституту наказного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до положень п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, зважаючи на те, що вимоги за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, судом встановлено відсутність належних документів, передбачених п.5 ч.3 ст.163 ЦПК України, яким заявник обґрунтовує свої вимоги щодо конкретного підрахунку заборгованості, у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка утворилася за адресою: АДРЕСА_1 слід відмовити, оскільки стягувачем не підтверджено права грошової вимоги до боржника.

Також суд звертає увагу, згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Частина 2 статті 161 ЦПК України зазначає, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною 4 ст. 19 ЦПК України визначено, що:

спрощене позовне провадження призначене для розгляду, в тому числі:

1) малозначних справ;

Частина 6 статті 19 ЦПК України зазначає, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу вищенаведених норм випливає, що в наказному провадженні можуть розглядатися справи за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, і такий розмір не може перевищувати межі, встановленні ЦПК України для розгляду справ у спрощеному позовному провадженні.

Розмір прожиткового мінімуму встановлений з 01.01.2025 році для працездатних осіб, на теперішній час складає 3028 гривень.

Відповідно до матеріалів справи, розмір суми, що заявлений до стягнення становить 91 471,54 грн., що у свою чергу не є грошовою сумою незначного розміру.

Таким чином, заява комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» про видачу судового наказу подана з порушеннями вимог ст. 163 ЦПК України, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України є також підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 165 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У видачі судового наказу за заявою комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.О. Шепетко