Справа № 642/32/26
Провадження № 4-с/642/1/26
УХВАЛА

Іменем України

09 січня 2026 року м. Харків

Суддя Холодногірського районного суду м. Харкова Цибульська С.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

ВСТАНОВИВ:

06.01.2026 до суду Холодногірського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій ОСОБА_1 просить суд винести ухвалу щодо зупинення зведеного виконавчого провадження № 79653847.

В обґрунтування скарги зазначено, що на виконанні в Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 79653847, у складі якого перебувають три виконавчих провадження на загальну суму 89005,60 грн, а саме: виконавче провадження № 7769297 з примусового виконання постанови № 4151631, виданої 26.02.2025 Управлінням патрульної поліції в Сумській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави суми штрафу у розмірі 6800 грн; виконавче провадження № 79412315 з примусового виконання постанови № 642/3743/25, виданої 15.10.2025 Холодногірським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 81600 грн; виконавче провадження № 79412517 з примусового виконання постанови № 642/3743/25, виданої 15.10.2025 Холодногірським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 605,60 грн. 19.11.2025 ОСОБА_1 була подана заява до вказаного відділу Державної виконавчої служби на офіційну електронну адресу, про зупинення зазначених виконавчих проваджень у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 проходить військову службу в Збройних Силах України та безпосередньо приймає участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо на лінії бойового зіткнення. Вказана заява була проігнорована, крім того державний виконавець, в порушення вимог Закону України Про виконавче провадження продовжив виконувати рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості шляхом звернення стягнення на заробітну плату останнього.

З огляду на викладене скаржник просить суд постановити ухвалу щодо зупинення зведеного виконавчого провадження № 79653847, у складі якого перебувають 3 виконавчих провадження на загальну суму 89005,60 грн, а саме: виконавче провадження № 7769297 з примусового виконання постанови № 4151631, виданої 26.02.2025 Управлінням патрульної поліції в Сумській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави суми штрафу у розмірі 6800 грн; виконавче провадження № 79412315 з примусового виконання постанови № 642/3743/25, виданої 15.10.2025 Холодногірським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 81600 грн; виконавче провадження № 79412517 з примусового виконання постанови № 642/3743/25, виданої 15.10.2025 Холодногірським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 605,60 грн.

Дослідивши матеріали скарги та додатків до неї суд зазначає таке.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Поняття «суд», встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. З метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами 1, 2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 447-1 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Вказаними нормами ЦПК України передбачено можливість оскарження дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у цивільній справі.

Отже згідно із зазначеними нормами ЦПК України право на звернення зі скаргою на дії державного виконавця в порядку судового контролю пов`язане із наявністю судового рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, та його подальшим примусовим виконанням.

Зі змісту поданої Рогачовим Д.І. скарги вбачається, що скаржник оскаржує дії державного виконавця у зведеному виконавчому провадженні № 79653847, у складі якого перебувають три виконавчих провадження на загальну суму 89005,60 грн, а саме: виконавче провадження № 7769297 з примусового виконання постанови № 4151631, виданої 26.02.2025 Управлінням патрульної поліції в Сумській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави суми штрафу у розмірі 6800 грн; виконавче провадження № 79412315 з примусового виконання постанови № 642/3743/25, виданої 15.10.2025 Холодногірським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 81600 грн; виконавче провадження № 79412517 з примусового виконання постанови № 642/3743/25, виданої 15.10.2025 Холодногірським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" позначає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно зі ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 757/62025/17-ц викладено правовий висновок, відповідно до якого справи про накладення адміністративного стягнення розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами, іншими органами (посадовими особами) в порядку, встановленому КУпАП, яким передбачено порядок примусового виконання постанов про накладення адміністративного стягнення. Проте, цим Кодексом не передбачено можливості оскарження в порядку судового контролю за виконанням судових рішень дій осіб, уповноважених здійснювати таке примусове виконання.

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (ч. 1ст. 287 КАС України).

Отже скарга на дії державного виконавця у зв`язку з примусовим виконанням судового рішення про накладення адміністративного стягнення, ухваленого в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, враховуючи обставини, викладені у скарзі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду такої скарги в порядку цивільного судочинства, водночас оскарження дій державного виконавця має здійснюватися шляхом подання відповідної позовної заяви в порядку адміністративного судочинства згідно з ч. 1 ст. 287 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у цій справі, роз`яснивши заявнику, що він має право звернутися із заявленими вимогами в порядку адміністративного судочинства до відповідного окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 186, 260, 353-355, 447, 448 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Світлана ЦИБУЛЬСЬКА