ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/185/26 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Майданіка В.В.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Склярської І.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: Держава Україна в особі Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Держава Україна в особі Херсонської обласної прокуратури, Держава Україна в особі Державної казначейської служби України,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 27 листопада 2025 року, постановлену у складі судді Рядчої Т.І., дата складення повного судового рішення не зазначено, у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Держави Україна в особі Херсонської обласної прокуратури, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позовної заяви, оскаржуваного судового рішення та апеляційної скарги

Позивач звернувся 16.11.2025 року до суду із позовом до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Держави Україна в особі Херсонської обласної прокуратури, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому просив:

--- визнати бездіяльність ГУ НП в Херсонській області та Херсонської окружної прокуратури незаконною, що призвела до втрати речових доказів у кримінальному провадженні №0000270 від 29.11.2012 р;

--- стягнути на свою користь з Відповідачів матеріальні збитки у розмірі 800 000 грн;

--- стягнути на свою користь з Відповідачів у відшкодування моральної шкоди 750 000 грн.

Позов обґрунтований наступним.

У провадженні слідчого СВ Херсонського відділу поліції ГУ НП в Херсонській області, Херсонської окружної прокуратури та Херсонського міського суду Херсонської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000270 від 29.11.2012 р., в якому він, ОСОБА_1 , визнаний потерпілим ще в 2013 р. і згідно чинного КПК України ніхто не може його позбавити набутого статусу потерпілого.

Суть фабули кримінального провадження №0000270 від 29.11.2012 р. полягає в тому, що 31.03.2006 р. невстановлена особа підробила заповіт від імені його матері ОСОБА_2 на будинок АДРЕСА_1 , тим самим вчинивши злочин, передбачений ч.1 ст.358 ККУ.

Його мати ОСОБА_2 в заповітах від 1997 р. та від 2000 р. заповідала йому все належне їй майно, де б воно не знаходилось. Проте після смерті матері, коли він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини за заповітом від 2000 р., він дізнався про існування ще одного заповіту від 2006 р. Копію заповіту від 1997 р. він додає до позовної заяви. Оригінал заповіту знаходиться у нього.

Заповітом від 31.03.2006 р. визначено, що майно його матері ОСОБА_2 мало бути розділено навпіл між ним та ОСОБА_3 .

Про наявність даного заповіту він дізнався тільки через півроку після смерті матері, ніколи оригіналу цього заповіту не бачив і не отримував. Про існування заповіту від 31.03.2006 р. ані мати, ані ОСОБА_3 ніколи йому не повідомляли. Копію заповіту від 2006 р. він отримав від правоохоронних органів. Копії обох екземплярів заповіту від 2006 р. додає до позовної заяви, оригінали втрачені правоохоронними органами.

Враховуючи обставини справи, доводи, викладені в обґрунтування розміру заподіяної шкоди, з урахуванням страждань, вимушених змін у своєму житті та порушенням нормального способу життя, а також з урахуванням обставин, які виникли (втрата працівниками правоохоронних органів речових доказів і оригіналів документів) при розгляді кримінального провадження, розмір завданої СВ Херсонського відділу поліції ГУ НП в Херсонській області та Херсонською окружною прокуратурою майнової шкоди (матеріальних збитків) становить суму в розмірі 800 000 грн та моральної шкоди у розмірі 750 000 грн.

Визначену суму моральної шкоди у розмірі 750 000 грн позивач вважав мінімальною компенсацією за перенесені ним душевні страждання за весь час (13 років) проведення досудового розслідування. Адже, зазначив, внаслідок протиправних дій правоохоронних органів ним понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які я міг б реалізувати, не витрачаючи часу на підготовку заяв, клопотань, скарг та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту моїх порушених прав.

При цьому також зазначив, що при закритті кримінального провадження №0000270 від 29.11.2012 р. йому мали віддати всі оригінали документів заповітів, медичних карток його матері ОСОБА_2 . Але, попри наявність численних постанов про закриття кримінального провадження, жодного разу у слідчих не виникало питання щодо повернення йому речових доказів (оригіналів документів). Відповідно, вважає, вказаним було порушено його права та норми Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 листопада 2025 року вказану позовну заяву було повернуто позивачу.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою від 21.11.2025 року, яка отримана позивачем 21.11.2025 року, позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 24.11.2025 року позивачем надана заява про усунення недоліків, які позивачем не усунуті. Натомість, самі недоліки позовної заяви, як зазначив суд, були повно викладені в ухвалі від 21.11.2025 року. А тому, як вказав суд, враховуючи те, що позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви, остання вважається неподаною та підлягає поверненню позивачу.

На вказане судове рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати й ухвалити нове рішення, яким направити позовну заяву на розгляд слідчому судді Херсонського міського суду Херсонської області Радченко Г.А., в компетенції якої знаходиться розгляд кримінального провадження №0000270 від 29.11.2012 р. у справі №766/429/16-к, та зобов`язати суддю відкрити судове провадження для подальшого розгляду позовної заяви. При цьому скаржник послався на порушення норм процесуального права.

Зокрема, вказав, що суд не врахував того, що 22.11.2025 року до Херсонського міського суду Херсонської області ним (скаржником) подано заяву про усунення недоліків, в якій він надав обґрунтовані з точки чинного законодавства України пояснення щодо звільнення від сплати судового збору та надав повну інформацію щодо кримінального провадження і на розгляді якого судді воно перебуває. При цьому зазначив, що суд необґрунтовано вимагає сплати судового збору, від сплати якого він звільнений на підставі, зокрема, ст.ст.3, 5 Закону України "Про судовий збір".

Також вказав, що поза увагою суду залишилось те, що йому було завдано шкоди незаконними рішеннями, діями і бездіяльністю уповноважених осіб ГУНП в Херсонській області та Херсонської окружної прокуратури. Завдану шкоду підтверджують копії офіційних листів, постанов, рішень, які додаються до моєї позовної заяви про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У відзиві представник Головного управління Національної поліції в Херсонській області просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі.

При цьому вказав, що цивільний позов у кримінальному процесі позивачу слід було б подати слідчому або судді, яким здійснюється розгляд кримінального провадження, у якому, на його думку, йому завдано шкоду, а не як окремий позов у порядку цивільного судочинства, а відтак норми кримінального процесуального кодексу не підлягають застосуванню. Також зазначив, що позивачем до позовної заяви не долучено доказів, з яких би можна було б встановити факт спричинення йому шкоди у кримінальному провадженні, а тому ухвала суду є законною і обґрунтованою.

У відзиві представник Херсонської обласної прокуратура просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

При цьому вказав, що позивачем не було надано докази сплати судового збору або обставин, що звільняють його від сплати, а саме: вироку суду у кримінальному провадженні № 0000270 від 29.11.2012, винесеному на його користь. Вважає, що позивачем не доведено підстав звільнення його від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення матеріальної та моральної школи , спричиненої кримінальним правопорушенням.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність ухвали вимогам процесуального закону, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Фактичні обставини, встановлені судом

У справі встановлено таке.

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 21.11.2025 року вказану позовну заяву було залишено без руху, позивачу було надано строк в 10 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Серед недоліків позовної заяви суд зазначив такі:

--- позивачем в позовній заяві не зазначено, чи перебуває кримінальне провадження №0000270 від 29.11.2012 року на розгляді в суді, якщо так, то позов подається до того судді, в провадженні якого знаходиться справа;

--- позивачем не додано доказів щодо звільнення від сплати судового збору, а саме: вироку у кримінальному провадженні № 0000270 від 29.11.2012 року. Якщо, як вказав суд, вирок у кримінальному провадженні відсутній, позивачу належить сплатити судовий збір. Пославшись на положення ст.4 Закону України "Про судовий збір", суд зазначив, що в позовній заяві позивачем вказано чотири позовних вимоги, тобто судовий збір повинен бути сплачений в розмірі 2 422,40 грн за вимоги немайнового характеру та 15 140 грн за вимоги майнового характеру.

Вказана ухвала оприлюднена в ЄДРСР.

Оскаржуваною ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 листопада 2025 року вказану позовну заяву було повернуто позивачу.

Вказане судове рішення оприлюднено в ЄДРСР.

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

У відповідності до вимог п.п.2-5, 8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, крім іншого:

--- зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (пункт 3);

--- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них (пункт 4);

--- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5);

--- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (пункт 8).

Згідно з ч.4 ст.175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За положеннями ст.185 ЦПК України:

--- суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом 5 днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1);

--- в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен визначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч.2);

--- якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3).

Відповідно до ст.83 ЦПК України:

--- позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (частина 2);

--- відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (частина 3);

--- якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4);

--- у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (частина 5).

За положеннями ст.12 ЦПК України ("Змагальність сторін"):

--- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 3);

--- кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4);

--- суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (частина 5).

Суд апеляційної інстанції враховує, що позивач у своїй позовній заяві визначив спосіб поновлення своїх прав, виходячи з принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у ст.ст.12, 13 ЦПК України. На обґрунтування позову позивач навів свої доводи, також він зазначив необхідні, на його думку, докази, що підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог.

За процесуальним законом перевірка обґрунтованості заявлених вимог та визначення способу відновлення порушених прав суд має встановлювати лише на стадії судового розгляду. Крім того, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог, змінити предмет або підстави позову до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання (ч.ч.2 і 3 ст.49 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції вважає, що з мотивом суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він суперечить дійсним обставинам та процесуальному законодавству.

Так, не можна визнати обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Адже, відповідно до п.11 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" ("Об`єкти справляння судового збору") судовий збір не справляється за подання, зокрема, позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Стаття 5 вказаного Закону ("Пільги щодо сплати судового збору") передбачає випадки звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Тобто, виходячи з аналізу статей 3 і 5 вказаного Закону, у частині 2 статті 3 мова йде про несправляння судового збору за подання деяких позовних заяв, зокрема й вказаної вище позовної заяви, а в статті 5 мова йде про випадки звільнення від сплати судового збору, про що необхідно вказувати в позовній заяві, відповідно до ч.4 ст.175 ЦПК України.

У справі встановлено, що позивач подав до суду 24.11.2025 року заяву про усунення недоліків, в якій обґрунтував свою позицію щодо ухвали суду від 21.11.2025 року про залишення позовної заяви без руху. Його позиція зводиться до того, що він звільнений від сплати судового збору, також він надав повну інформацію щодо кримінального провадження і на розгляді якого судді воно перебуває.

Апеляційний суд вважає, що згідно з п.11 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання вказаної позовної заяви про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Таким чином, суд належної уваги на зазначене не звернув, не врахував положення вказаних норм процесуального та матеріального законів, а тому невірно зазначив про порушення процесуальних норм при поданні позовної заяви, як наслідок, помилково застосував норми процесуального права, якими встановлені вимоги до змісту і форми позовної заяви.

Отже, суд помилково вважав, що позовна заява не відповідає вимогам, визначеним статтями 175 і 177 ЦПК України.

Висновки суду апеляційної інстанції

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України).

Оскільки суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права то відповідно до положень п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України це є підставою для того, щоб оскаржувану ухвалу суду скасувати й направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки за наслідками розгляду вказаної апеляційної скарги, відповідно до п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, апеляційний суд, скасувавши ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, не може ухвалити нове рішення та не може направити позовну заяву на розгляд слідчому судді Херсонського міського суду Херсонської області Радченко Г.А., в компетенції якої знаходиться розгляд конкретного кримінального провадження, а лише направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, то апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.367, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 27 листопада 2025 року скасувати й направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повної постанови 12 січня 2026 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Склярська