ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/5833/19 Головуючий в І інстанції: Ус О.В.
Номер провадження: 22-ц/819/58/26 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Майданіка В.В.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Склярської І.В.,

секретар Олійник К.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

третя особа ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Беспалова Олексія Сергійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 06 листопада 2025 року, ухвалене у складі судді Ус О.В., дата складення повного рішення 06 листопада 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_1 , а також ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , правонаступницею яких є ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про встановлення земельного сервітуту, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позовної заяви, оскаржуваного судового рішення та апеляційної скарги

22 березня 2019 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулися до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому просили:

--- встановити земельний сервітут на користь позивачів на право користування частиною земельної ділянки по АДРЕСА_1 , шириною 2 м і довжиною 16 м, загальною площею 32 кв.м, розташованої вздовж східного фасаду житлового будинку літера "Г" та прибудови до нього літера "г", літера "В", літера "Ж" та огорожі № 3, що знаходиться по АДРЕСА_2 для забезпечення потреби в доступі до цієї частини будинку, її технічного обслуговування, розташування на земельній ділянці будівельних риштувань, складування і зберігання будівельних матеріалів з метою проведення поточного і капітального ремонту;

--- зобов`язати відповідачів демонтувати металеву конструкцію (гратчасту металеву шпалеру) вздовж східного фасаду житлового будинку літера "Г" та прибудови до нього, що розташований та адресою: АДРЕСА_2 .

Позов обґрунтований наступним.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 21 березня 2008 року домоволодіння по АДРЕСА_2 поділено між ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в натурі та визначено порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою.

На теперішній час технічний стан житлового будинку літ. "Г" та прибудов до нього є незадовільним, східний фасад житлового будинку літ. "Г" має дефекти, а саме випадіння штукатурки, глибокі наскрізні тріщини, а тому потребує робіт по укріпленню окремих ділянок стін.

Вільний доступ до східного фасаду будівлі та прибудови неможливий, оскільки перебуває на межі сумісних земельних ділянок з ділянкою по АДРЕСА_1 , що належить відповідачам.

Ремонт фасаду є неможливим, відповідачі перешкоджають позивачам в доступі на їхню земельну ділянку з метою здійснення ремонтних робіт, в той час, як проведення такого ремонту без вільного доступу до стіни будинку ззовні є неможливим.

Усі прохання позивачів забезпечити доступ до фасаду житлового будинку літ "Г" позивачі залишили без задоволення, всі намагання позивачів мирно врегулювати конфлікт закінчувалися зверненнями відповідачів до правоохоронних органів (відповідні копії листів додаються) і, як наслідок, з метою унеможливлення доступу позивачів до зовнішнього фасаду стіни належного їм будинку відповідачами було встановлено гратчасту металеву шпалеру вздовж східного фасаду житлового будинку літ "Г".

Зазначили, що позивачі позбавлені вільного доступу для обслуговування житлового будинку та прибудов до нього літ."г", літ."В", літ."Ж" вздовж суміжного землекористування у зв`язку з тим, що рішенням VІ сесії міської ради V скликання від 26.09.2006 року №108 ОСОБА_2 було передано у власність, крім раніше наданої земельної ділянки площею 667 кв.м, ще додатково 70 кв.м земельної ділянки за рахунок вилученої частини, площею 78 кв.м, із земельної ділянки АДРЕСА_2 , що знаходилася у користуванні позивачів, а всього передано у власність відповідачки земельну ділянку площею 737 кв.м згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку (серія ЯГ № 501466). Межа між суміжними земельними ділянками, розташованими по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , проходить по стіні і фундаменту домоволодіння АДРЕСА_2 , що позбавляє позивачів можливості належного користування частиною будинку та прибудов до нього по межі суміжного землекористування, а отже потребує встановлення земельного сервітуту, оскільки задоволення потреб позивачів щодо догляду за технічним станом будинку, його ремонту в інший спосіб є неможливим.

Щодо вимог демонтування металевої конструкції вздовж східного фасаду житлового будинку літ. "Г" та прибудов до нього позиція сторони позивача полягає в тому, що відповідачі перешкоджають їй у доступі до стіни житлового будинку, позначеного в технічному паспорті літ. "Г", що полягає в неможливості відкриття стулок віконних блоків та влаштування відмосток, що свідчить про необхідність усунення перешкоди шляхом демонтування вказаної вище металевої конструкції.

На підставі, зокрема ст.391, ч.1 ст.401 ЦК України просили задовольнити позов.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.04.2019 року було відкрито провадження у справі й постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Відповідачами поданий відзив на позов 14 травня 2019 року, а представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Гонтар П.А 21.06.2019 р. відповідь на відзив відповідачів.

Сторонами самостійно проведено судові будівельно-технічні експертизи:

--- 12.02.2019 року за заявою ОСОБА_1 судовим експертом Фесун Л.А. щодо визначення розміру земельного сервітуту;

--- 01.07.2019 року за заявою ОСОБА_2 судовим експертом Ларченко Г.І. (висновок № 28/19) з питань створення перешкод власникам земельної ділянки АДРЕСА_1 встановленням сервітуту.

21.11.2019 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гонтар П.А. надійшло письмове клопотання про призначення додаткової земельно-технічної експертизи.

Ухвалами Херсонського міського суду Херсонської області від 21.11.2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання про призначення додаткової земельно-технічної експертизи через передчасність; було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті, в судове засідання викликані експерти для надання роз`яснень щодо проведених ними експертиз.

Під час розгляду справи ухвалами Херсонського міського суду Херсонської області залучено:

--- третю особу співвласника ОСОБА_4 (усна ухвала суду з занесенням до журналу судового засідання від 21.12.2021 року);

--- правонаступника ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ОСОБА_1 (ухвала від 19.02.2025 року).

Провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_5 було закрито ухвалою суду від 11.11.2024 р., при цьому встановлено, що правонаступником її вимог є ОСОБА_1 , якій за життя ОСОБА_5 подарувала свою частку.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважають позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки відсутні належні та допустимі докази відведення позивачам в користування земельної ділянки. Крім того, стороною позивача незаконно прибудована мансарда, тобто проведена реконструкція житлового будинку, що порушує їх права, як власників земельної ділянки.

Вважають, що будинок літ "Г" є самочинно збудованим нерухомим майном та відповідно сторона позивача по суб`єктивному складу не має права на отримання земельного сервітуту, оскільки не є власником чи користувачем суміжної земельної ділянки, та зважаючи на самочинне будівництво є іншою заінтересованою особою.

Крім того, вказали, що не наведено чому саме сервітут безоплатний, що його встановлення суттєво обтяжує права відповідачів, оскільки зменшує прохід.

В судовому засіданні 19.04.2021 року позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Гонтар П.А. позов підтримали в повному обсязі й дали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, відповіді на відзив; відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та їх представник адвокат Смельська В.В. позов не визнали й дали пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов.

В судовому засіданні 20.04.2021 року заслухані пояснення експертів Фесун Л.А. та ОСОБА_9 щодо наданих ними висновків. Клопотань щодо призначення додаткової, повторної або нової експертизи сторонами не заявлено.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 06 листопада 2025 року у позові було відмовлено у повному обсязі. При цьому з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто судові витрати (витрати на правничу допомогу) у розмірі 10 200,00 грн.

Відмовляючи в позові щодо вимог про встановлення земельного сервітуту, суд першої інстанції виходив з того, що предметом цього позову є, зокрема, встановлення земельного сервітуту на право користування земельною ділянкою, розташованою вздовж східного фасаду житлового будинку літера "Г" та прибудови до нього літера "г", літера "В", літера "Ж" та огорожі № 3, що знаходиться по АДРЕСА_2 для забезпечення потреби в доступі до цієї частини будинку, її технічного обслуговування, розташування на земельній ділянці будівельних риштувань, складування та зберігання будівельних матеріалів з метою проведення поточного та капітального ремонту. Адже, як вказав суд, за твердженням позивачки ОСОБА_1 вона позбавлена можливості вільного доступу до східного фасаду житлового будинку літери "Г" та прибудов до нього літер "г", літ. "В", літ. "Ж" з метою обслуговування та ремонту, оскільки вказані будівлі потребують виконання робіт по укріпленню окремих ділянок стін, а вказані будівлі розташовані безпосередньо на межі з суміжною земельною ділянкою, яка належить відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 .

Також суд виходив з того, що станом на час розгляду справи співвласниками житлового будинку літера "Г", сараю літера "В", туалету літера "Ж" та огорожі № 3, вздовж яких знаходиться земельна ділянка, є позивачка ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_4 , який має частку 72/500, до складу якої входять вказані житловий будинок, сарай та огорожа та який залучений судом до участі в справі як 3-тя особа та самостійних вимог щодо предмету спору не заявляв.

Також суд враховував, що земельна ділянка, на якій знаходяться домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , співвласником якого є позивачка ОСОБА_1 , сформована, присвоєно кадастровий номер, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), але станом на час розгляду справи відомості про її користувачів матеріали справи не містять.

Також суд дав аналіз висновку судової земельно-будівельної експертизи № 8 від 12.02.2019 р., проведеної за зверненням ОСОБА_1 для подання до Херсонського міського суду Херсонської області, відповідно до якого для забезпечення нормальної експлуатації будівель літера "Г", прибудов літера "г", літера "В", літера "Ж" та огорожі №3, які розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_2 , в тому числі їх технічного обслуговування та ремонту, необхідна земельна ділянка вздовж суміжної межі з ділянкою АДРЕСА_1 ( з боку ділянки № НОМЕР_1 ) розмірами 2,0 м х 16 м площею 32 кв.м, схема на яку пропонується встановити земельний сервітут надана в графічному додатку 1. Відповідно до вказаного додатку частина земельної ділянки проходить вздовж житлового будинку літера "Г", літера "В" та літера "И", трохи виходить за будівлю літера "И", при цьому вказані будівлі не мають між собою проміжків.

Також суд проаналізував висновок судово-будівельної експертизи № 28/19 від 01.07.2019 року, відповідно до якого встановлення безстрокового земельного сервітіту створюватиме перешкоди в користуванні відповідачам земельною ділянкою :20:004:0058 та при встановленні земельного сервітуту шириною 1 м ширина проходу до входу до житлової прибудови літера А1 буде становити 1 м, що є недостатнім, крім того власники не зможуть використовувати земельну ділянку для паркування автомобіля, що створить незручності.

Також суд виходив з того, що за положеннями законодавства, що регулює встановлення сервітуту (ст.ст.98, 100, 103 ЗК України, ст.ст.401-403 ЦК України), обов`язковою умовою, яка передує зверненню до суду про встановлення сервітуту, є звернення до власника (володільця) сусідньої/суміжної земельної ділянки. Натомість, як вказав суд, стороною позивача як землекористувача до позовної заяви не надано жодного доказу звернення до відповідачки ОСОБА_2 , як власника земельної ділянки АДРЕСА_1 , з питання встановлення земельного сервітуту.

Суд враховував те, що стороною відповідачів неодноразово зверталася увага на те, що жодної пропозиції від позивачів, в тому числі ОСОБА_1 , про укладення земельного сервітуту не надходило, крім того жодним чином необґрунтовано період ремонтів, чому сервітут повинний бути безоплатним тощо.

Також суд враховував, що в судовому засіданні 27.10.2025 року відповідачка ОСОБА_2 запропонувала вирішити питання через перемови шляхом укладення мирової угоди, але позивачка та її представник категорично відмовилися від пропозиції.

Також суд виходив з того, що безстроковий сервітут є невиправдано довгим для ремонтних робіт однієї стіни, оскільки проведення ремонтних робіт визначається ДСТУ Б А.3.1-22:2013 "Визначення тривалості будівництва об`єктів", відповідно до якого (п.4.1.1) тривалість будівництва об`єктів визначають на різних стадіях проектування, а за Додатком А таблиці А.1 щодо усереднених показників тривалості будівельних робіт будівництво будинку садибного типу загальною площею 200 кв.м складає 5 місяців.

Суд враховував, що за положеннями чинного законодавства незручності у використанні власником своєї земельної ділянки, обтяженої земельним сервітутом, мають бути мінімальними, тобто такими, що суттєво не перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою. На думку суду встановлення сервітуту безстроково призведе до порушення права власності відповідачки та є для неї обтяжливим.

Таким чином, як вважав суд, відповідних перемовин між сторонами не відбулось, позивачка не пропонувала ані укладення договору, ані його істотних умов відповідачам, які були б отримані останніми та ними не погоджені з позивачкою, а тому її вимоги до суду встановити земельний сервітут є передчасними. Тобто, вказав суд, відсутні підстави для вирішення судом в позасудовому порядку спору, який ще не виник, оскільки позивачкою не було належним чином виконано вимоги ч.3 ст.402 ЦК України. Крім того, зазначив суд, позивачка у позовній не визначилась ані з тим, чи буде сервітут безоплатним чи платним, який строк постійний чи тимчасовий тощо, при цьому вказуючи в судовому засіданні, що вважає, що сервітут повинний бути безоплатним та постійним, але жодних обґрунтувань такому обтяженню не навела.

За таких підстав суд дійшов висновку, що вимоги позивачки щодо встановлення земельного сервітуту не ґрунтуються на законі, а тому задоволенню не підлягають.

Відмовляючи в позові щодо вимог про демонтування металевої конструкції, суд першої інстанції виходив з того, що умовою задоволення негаторного позову є встановлення судом факту протиправності дій відповідача. Натомість, як вважав суд, у справі не встановлено в діях відповідачів протиправних дій, які перешкоджають позивачу користуватися чи розпоряджатися своїм нерухомим майном, стороною позивача не надано доказів того, що встановлення металевої конструкції відповідачами на належній їм земельній ділянки є протиправною, з урахуванням в тому числі відсутності доказів законності реконструкції житлового будинку літера "Г", а саме самочинно побудованої будівлі літери "г", право власності на яке ні за ОСОБА_1 , ні за ОСОБА_4 не зареєстровано.

Щодо неможливості відкривати вікна та зробити відмостки, чому, як вказала сторона позивача, заважає металева конструкція, суд зауважив, що вказані вимоги нерозривно пов`язані саме з вимогами про встановлення земельного сервітуту. Крім того, зазначив суд, суду не надано жодних доказів з цих обставини, самі по собі фото у висновках експерта без відповідних доказів, в тому числі висновків експерта, не доводять такої неможливості. Також суд врахував пояснення, дані відповідачкою ОСОБА_2 в судовому засіданні 27.10.2025 року, про те, що встановлення такої металевої конструкції було обумовлено тим, щоб незаконно перебудована будівля не впала на її земельну ділянку та для того, щоб позивачка через вікна у її відсутність та без її дозволу не потрапляла на її земельну ділянку.

Підсумовуючи свої висновки, суд вказав, що належним доказів, висновків експертів з вказаного питання щодо порушення відповідачами права користування та розпоряджання майном позивачкою суду не надано, відтак її вказана вимога задоволенню не підлягає.

Крім того, стягуючи витрати на правничу допомогу у розмірі 10 200,00 грн, суд враховував відмову в позові, положення договору № 16 від 14.11.2019 року, яким узгоджений (зафіксований) гонорар в розмірі 10 200,00 грн, а також те, що критерії реальності, витраченого часу на участь в судових засіданнях в контексті тривалості розгляду справи не є завищеними, а сплата гонорару адвокату документально підтверджена квитанціями № 5116666 від 29.11.2019 р., № 5251739 від 28.01.2020 р., № 5647867 від 23.07.2020 р.

На вказане судове рішення адвокат Беспалов Олексій Сергійович, діючий від імені ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати це рішення й ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. При цьому скаржник послався на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, вказав, що суд не прийняв до уваги того, що на теперішній час апелянтка позбавлена можливості вільного доступу до східного фасаду житлового будинку літ. "Г" та прибудов до нього літ. "г", літ. "В", літ. "Ж" з метою обслуговування та ремонту, оскільки вказані будівлі розташовані безпосередньо на межі суміжних земельних ділянок по АДРЕСА_1 , що належить відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та земельної ділянки по АДРЕСА_2 . Відповідачі, в свою чергу, перешкоджають позивачу в доступі на їх земельну ділянку з метою здійснення ремонтних робіт, в той час як проведення такого ремонту без вільного доступу до стіни будинку ззовні є неможливим. При цьому, вказав, всі прохання апелянтки забезпечити доступ до фасаду житлового будинку літ. "Г" відповідачі залишили без задоволення, всі намагання позивачів мирно врегулювати конфлікт закінчувались зверненням до правоохоронних органів. Зазначив, що в матеріалах справи наявні докази щодо неможливості мирного врегулювання та неможливість встановлення сервітуту в позасудовий спосіб, зокрема: Висновок Херсонського відділу поліції від 08.10.2017 року, в якому вказано, що відповідачі не дають змогу провести ремонт аварійної стіни, яка можу рухнути, відремонтувати вікна та відчинити їх для провітрювання; пояснення відповідачів та апелянтки від 28.09.2017 року управлінню патрульної поліції у м. Херсон; Лист апелянтки від 24.05.2019 року, лист відповідачки від 12.02.2019 року. також вказав, що обставини недопущення відповідачкою до обслуговування житлового будинку та небажання встановлювати сервітут у позасудовий спосіб останньою у відзиві на позовну заяву не оспорюється, а доводи відзиву навпаки підтверджують ці обставини.

Також зазначив, що суд помилково виходив із того, що апелянтка не довела безальтернативності захисту свого права власника земельної ділянки іншим способом, аніж встановлення безоплатного земельного сервітуту, та найменшої обтяжливості обраного ним способу встановлення такого сервітуту для власника суміжної земельної ділянки, проти якого заперечували відповідачі. При цьому, на його думку, суд зробив висновок на основі суперечливих за своїм змістом доказів та не взяв до уваги земельно- технічну експертизу для усунення цих суперечливостей. Вважає, що в даній справі апелянтом суду першої інстанції надано належні докази того, що нормальне функціонування його господарства чи задоволення його інтересів при використанні свого майна неможливе без встановлення сервітуту.

У своєму письмовому поясненні відповідач ОСОБА_2 просить відмовити у вимогах апелянту ОСОБА_1 в повному обсязі.

При цьому вказала, що до звернення з позовом ОСОБА_1 не зверталась до неї ні письмово, ні усно, таких доказів немає, адже апелянта повинна була надати їй проект Договору для узгодження про сервітут з конкретними пропозиціями. Навпаки, вона (тобто ОСОБА_2 ) 21.01.2017 року звернулась до сім`ї ОСОБА_10 з відповідною письмовою пропозицією з метою її (тобто ОСОБА_2 ) до своєї стіни будинку, що її оштукатурити та покрасити. Але відповіді не отримала.

Також зазначила, що у 2018 році невідомі чоловіки порушили цегляний стовп, на якому кріпилися її металеві ворота. Та вони зайшли у її двір і почали будувати другий поверх на стіні будинку АДРЕСА_2 . Не почувши від них жодних пояснень, вона звернулась в міськархітектуру Херсона, звідки дізналася, що це самовільне будівництво.

Також вказала, що земельна ділянка № НОМЕР_2 ніколи не належала Песневимз дня одержання ним від міськради квартири у багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 , це підтверджено у справі відповідними документами: Листом головного архітектора від 12.01.2006р про те, що земельна ділянка залишається в запасі міста (стор.190); Витягом з кадастрового реєстру міста, в якому вказано, що власник відсутній, тобто земельна ділянка залишається в запасі міста (стор.198); Рішення сесії міськради VІІІ скликання про відмову ОСОБА_10 в передачі земельної ділянки у власність, яке було вручене позивачу 17.12.2021 року.

Також зазначила, що наявні порушення по будівництву другого поверху на стіні будинку АДРЕСА_2 на теперішній час не усунуті, що підтверджено матеріалами технічної експертизи експерта ОСОБА_9 .

Вказала, що апелянт посилається на рішення Суворовського суду від 21.03.2008 року у справі № 2-1792/08 про розподіл земельної ділянки поміж членами сім`ї ОСОБА_10 , але справа розглядалася без присутності представників міста, а земельна ділянка навіть не мала кадастрового номеру, всупереч постанови КМУ № 449 від 02.04.2002 року. Сім`я ОСОБА_10 не одержала від міста право на власність, користування або оренду на вказану ділянку.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 21 березня 2008 року у справі № 2-1792/08 домоволодіння по АДРЕСА_2 поділено між ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в натурі та визначено порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою.

Вказане рішення оприлюднене в ЄДРСР.

Зокрема, було виділено ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , згідно висновків судової будівельно-технічної експертизи № 181 від 24.08.2007 експерта ОСОБА_11 у сумісну власність в домоволодінні АДРЕСА_3 приміщення в жилому будинку літера "А": приміщення 6-1 кладової, приміщення 6-2 кладової, а також приміщення в жилому будинку літера "Г": приміщення 6-3 коридору, приміщення 6-4 жилої кімнати, приміщення 6-5 жилої кімнати, приміщення 6-6 жилої кімнати, приміщення 6-7 жилої кімнати, приміщення 6-8 жилої кімнати, приміщення 6-9 кладової, приміщення І прибудови, приміщення ІІ прибудови, приміщення ІІІ прибудови, з надвірних будівель і споруд: Літера "В" - сараю, Літера "Ж" - дворової уборної, Літера "И" - літнього душу, Літера № 1 Ѕ частина водопроводу, Літера № 3 огорожи, що складає 72/100 частин від усього домоволодіння.

Також був визначений порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_3 згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 181 від 24.08.2007 експерта ОСОБА_11 , виділивши в спільне користування, зокрема, ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 присадибну ділянку, прилеглу до виділених будівель, зі сторони задньої межі, правої бокової межі та фасадної межі площею 457 кв.м з виходами на АДРЕСА_3 .

Станом на час розгляду справи співвласниками домоволодіння АДРЕСА_2 , яке складається з двох житлових будинків літ. "А" житловою площею 37,6 кв.м, загальною площею 88,7 кв.м, літ. "Г" житловою площею 52,1 кв.м, загальною площею 77,6 кв.м, сараю літ "В", душу літ "И", туалету літ. "Ж", водопроводу № 1, огорожі № 2, 3, 4 є (спільна часткова власність):

--- ОСОБА_1 72/500 на підставі договору купівлі-продажу від 01.02.2021 р. № 161; 144/500 на підставі договору дарування від 01.02.2021 р. № 159; 72/500 на підставі рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 21.03.2008 р. справа № 2-1792/08;

--- ОСОБА_4 72/500 на підставі рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 21.03.2008 р. справа № 2-1792/08; 28/100 на підставі договору купівлі-продажу від 21.04.2020 р. (при цьому у власності перебуває в жилому будинку літера "А": приміщення 2-1 жилої кімнати площею 24,8 кв.м, приміщення 2-2 коридору 10,4 кв.м, приміщення 2-3 жилої кімнати площею 12,8 кв.м, приміщення 2-4 коридору, площею 3,2 кв.м, приміщення 2-5 коридору, площею 0,6 кв.м, приміщення І прибудови, площею 8,4 кв.м, всього: приміщення площею 60,2 кв.м, в тому числі жилої 37,6 кв.м; 1/2 частина водопроводу, ворота № 2.

Таким чином, співвласниками житлового будинку літера "Г", сараю літера "В", туалет літера "Ж" та огорожі № 3 вздовж яких знаходиться земельна ділянка є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який має частку 72/500, до складу якої входять вказані житловий будинок, сарай та огорожа та який залучений судом до участі в справі як 3-тя особа та самостійних вимог щодо предмету спору не заявляв.

Також заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 25.05.2015 року у справі № 668/360/15-ц було виділено ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в натурі частки із домоволодіння АДРЕСА_3 , що знаходиться у спільній частковій власності: по 72/500 частин домоволодіння, які складаються з наступного: в житловому будинку літ. "А" приміщення: № 6-1 (склад) площею 11,0 кв.м; № 6-2 (склад) площею 17,5 кв.м; в житловому будинку літ. "Г" приміщення: № 6-ІІІ (прибудова) площею 7,2 кв.м; № 6-7 (житлова кімната) площею 10,1 кв.м; № 6-8 (житлова кімната) площею 7,6 кв.м; в господарських будівлях та спорудах: № 1 (1/6 частини водогону); № 4 (частина огорожі) 5,9 м.

Вказане рішення оприлюднене в ЄДРСР.

Земельна ділянка, на якій знаходяться домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , на якій знаходиться домоволодіння, співвласником якого є позивачка ОСОБА_1 , сформована, присвоєно кадастровий номер, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_3 від 16.05.2008 року у плані земельної ділянки зазначено, що житловий будинок літ "Г", сарай літери "В", душ літера "И" та туалет літера "Ж" знаходяться на межі з земельною ділянкою по АДРЕСА_1 .

Згідно з Державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯК № 501466 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0737 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, на підставі рішення Херсонської міської ради № 108 від 26.09.2006 року; зазначена земельна ділянка межує з земельною ділянкою по АДРЕСА_4 .

За висновком судової земельно-будівельної експертизи № 8 від 12.02.2019 року, проведеної за зверненням ОСОБА_1 для подання до Херсонського міського суду Херсонської області, для забезпечення нормальної експлуатації будівель літера "Г", прибудови літера "г", літера "В", літера "Ж" та огорожі № 3, які розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_2 , в тому числі їх технічного обслуговування та ремонту, необхідна земельна ділянка вздовж суміжної межі з ділянкою АДРЕСА_1 ( з боку ділянки № НОМЕР_1 ) розмірами 2,0 м х 16 м площею 32 кв.м, схема на яку пропонується встановити земельний сервітут надана в графічному додатку 1. Відповідно до вказаного додатку частина земельної ділянки проходить вздовж житлового будинку літера "Г", літера "В" та літера "И", трохи виходить за будівлю літера "И", при цьому вказані будівлі не мають між собою проміжків.

Згідно висновку судово-будівельної експертизи № 28/19 від 01.07.2019 року встановлення безстрокового земельного сервітуту створюватиме перешкоди в користуванні відповідачам земельною ділянкою :20:004:0058 та при встановленні земельного сервітуту шириною 1 м ширина проходу до входу до житлової прибудови літера А1 буде становити 1 м, що є недостатнім, крім того власники не зможуть використовувати земельну ділянку для паркування автомобіля, що створить незручності.

Відповідачкою ОСОБА_2 надсилався лист на ім`я ОСОБА_4 , який був вручений йому особисто 26.01.2017 р. та був адресований ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та іншим особам на їх звернення від 17.01.2017 р., в якому йде мова про добросусідські відносини. Відповідно до вказаного листа ОСОБА_2 пропонувала усім знайти компроміс та поважно відноситися до власності один одного та сумісно вирішувати побутові питання вона дозволить заходити до свого двору, а адресати листа до її будинку на своїй території для обслуговування та ремонту. Вказаний лист не містить жодного посилання на те, що зі сторони позивачів пропонувалося встановлення земельного сервітуту. Зі змісту вказаного листа впливає, що сусідами ОСОБА_2 робилися будівельні роботи шляхом потрапляння на її земельну ділянку без її дозволу через вікно будинку у її відсутність.

Також відповідачкою ОСОБА_2 було направлено 12.02.2019 року лист мешканцям будинку АДРЕСА_2 відносно обговорення питання щодо узгодження проведення будівельних робіт на території сусідньої ділянки. Зі змісту вказаного листа не впливає, що ОСОБА_2 була надана пропозиція щодо встановлення земельного сервітуту на право користування її земельною ділянкою.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції представником відповідачів адвокатом Смельською В.В. неодноразово зверталася увага на те, що жодної пропозиції від позивачів, в тому числі ОСОБА_1 , про укладення земельного сервітуту не надходило, крім того жодним чином необґрунтовано період ремонтів, чому сервітут повинний бути безоплатним тощо.

В судовому засіданні 27.10.2025 року відповідачка ОСОБА_2 запропонувала вирішити питання через перемови шляхом укладення мирової угоди, але позивачка та її представник відмовилися від вказаної пропозиції.

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до положень ст.103 ЗК України:

--- власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо) (частина 1);

--- власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо) (частина 3).

Згідно з ч.1 ст.401 ЦК України користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Відповідно до ст.98 ЗК України:

--- право земельного сервітуту це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (частина 1);

--- земельні сервітути можуть бути постійними і строковими; строк дії земельного сервітуту, що встановлюється договором між особою, яка вимагає його встановлення, та землекористувачем, не може бути більшим за строк, на який така земельна ділянка передана у користування землекористувачу (частина 2);

--- встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею (частина 3);

--- земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений (частина 4).

Відповідно до ст.100 ЗК України, ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Згідно ст.403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відмовляючи в позові щодо вимог про встановлення земельного сервітуту, суд першої інстанції враховував, що предметом позову є, зокрема, встановлення земельного сервітуту на право користування земельною ділянкою, розташованою вздовж східного фасаду житлового будинку літера "Г" та прибудови до нього літера "г", літера "В", літера "Ж" та огорожі № 3, що знаходиться по АДРЕСА_2 для забезпечення потреби в доступі до цієї частини будинку, її технічного обслуговування, розташування на земельній ділянці будівельних риштувань, складування та зберігання будівельних матеріалів з метою проведення поточного та капітального ремонту. При цьому суд взяв до уваги твердження позивачки ОСОБА_1 про те, що вона позбавлена можливості вільного доступу до східного фасаду житлового будинку літери "Г" та прибудов до нього літер "г", літ. "В", літ. "Ж" з метою обслуговування та ремонту, оскільки вказані будівлі потребують виконання робіт по укріпленню окремих ділянок стін, а вказані будівлі розташовані безпосередньо на межі з суміжною земельною ділянкою, яка належить відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що станом на час розгляду справи співвласниками житлового будинку літера "Г", сараю літера "В", туалету літера "Ж" та огорожі № 3, вздовж яких знаходиться земельна ділянка, є позивачка ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_4 , який має частку 72/500, до складу якої входять вказані житловий будинок, сарай та огорожа та який залучений судом до участі в справі як 3-тя особа та самостійних вимог щодо предмету спору не заявляв.

Суд правомірно враховував, що земельна ділянка, на якій знаходяться домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , співвласником якого є позивачка ОСОБА_1 , сформована, присвоєно кадастровий номер, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Суд першої інстанції проаналізував й надав оцінку висновку судової земельно-будівельної експертизи № 8 від 12.02.2019 р., проведеної за зверненням ОСОБА_1 для подання до Херсонського міського суду Херсонської області, відповідно до якого для забезпечення нормальної експлуатації будівель літера "Г", прибудов літера "г", літера "В", літера "Ж" та огорожі №3, які розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_2 , в тому числі їх технічного обслуговування та ремонту, необхідна земельна ділянка вздовж суміжної межі з ділянкою АДРЕСА_1 ( з боку ділянки № НОМЕР_1 ) розмірами 2,0 м х 16 м площею 32 кв.м, схема на яку пропонується встановити земельний сервітут надана в графічному додатку 1. Відповідно до вказаного додатку частина земельної ділянки проходить вздовж житлового будинку літера "Г", літера "В" та літера "И", трохи виходить за будівлю літера "И", при цьому вказані будівлі не мають між собою проміжків.

Також суд проаналізував й надав оцінку висновку судово-будівельної експертизи № 28/19 від 01.07.2019 року, відповідно до якого встановлення безстрокового земельного сервітіту створюватиме перешкоди в користуванні відповідачам земельною ділянкою :20:004:0058 та при встановленні земельного сервітуту шириною 1 м ширина проходу до входу до житлової прибудови літера А1 буде становити 1 м, що є недостатнім, крім того власники не зможуть використовувати земельну ділянку для паркування автомобіля, що створить незручності.

Також суд обґрунтовано враховував те, що за положеннями законодавства, що регулює встановлення сервітуту (ст.ст.98, 100, 103 ЗК України, ст.ст.401-403 ЦК України), обов`язковою умовою, яка передує зверненню до суду про встановлення сервітуту, є звернення до власника (володільця) сусідньої/суміжної земельної ділянки. Натомість, як правильно зазначив суд, стороною позивача як землекористувача до позовної заяви не надано доказів звернення до відповідачки ОСОБА_2 , як власника земельної ділянки АДРЕСА_1 , з питання встановлення земельного сервітуту.

Також суд обґрунтовано взяв до уваги й те, що в судовому засіданні 27.10.2025 року відповідачка ОСОБА_2 запропонувала вирішити питання через перемови шляхом укладення мирової угоди, але позивачка та її представник категорично відмовилися від пропозиції.

Суд апеляційної інстанції враховує, що безстроковий сервітут є невиправдано довгим для ремонтних робіт однієї стіни. Про це також зазначив і суд першої інстанції, який обґрунтовано враховував, що за положеннями чинного законодавства незручності у використанні власником своєї земельної ділянки, обтяженої земельним сервітутом, мають бути мінімальними, тобто такими, що суттєво не перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою. Як правильно зазначив суд, встановлення сервітуту безстроково призведе до порушення права власності відповідачки та є для неї обтяжливим.

Крім того, як обґрунтовано зазначив суд, позивачка не надала обґрунтувань тому, що сервітут повинний бути безоплатним та постійним.

З урахуванням наведеного вимоги позивачки про встановлення земельного сервітут є передчасними, про що і зазначив суд першої інстанції.

Відмовляючи в позові щодо вимог про демонтування металевої конструкції, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з відсутності доказів порушення відповідачами права користування та розпоряджання майном позивачкою, з того, що у справі не встановлено в діях відповідачів протиправних дій, які перешкоджають позивачу користуватися чи розпоряджатися своїм нерухомим майном. Адже, як правильно вказав суд, стороною позивача не надано доказів того, що встановлення металевої конструкції відповідачами на належній їм земельній ділянки є протиправною дією, з урахуванням в тому числі відсутності доказів законності реконструкції житлового будинку літера "Г", а саме самочинно побудованої будівлі літери "г".

Щодо неможливості відкривати вікна та зробити відмостки, чому, як вказала сторона позивача, заважає металева конструкція, суд обґрунтовано враховував, що вказані вимоги нерозривно пов`язані саме з вимогами про встановлення земельного сервітуту. Крім того, як правильно вказав суд, позивачем не надано доказів з цих обставин, самі по собі фото у висновках експерта без відповідних доказів, в тому числі висновків експерта, не доводять такої неможливості.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки до нього він дійшов при повному та всебічному дослідженні обставин справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам. Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішив справу з дотриманням норм процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції

Таким чином рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами і висновки суду не спростовують.

Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на неврахування судом неможливості для позивачки вільного доступу до східного фасаду житлового будинку літ. "Г" та прибудов до нього літ. "г", літ. "В", літ. "Ж" з метою обслуговування та ремонту, оскільки вказані будівлі розташовані безпосередньо на межі суміжних земельних ділянок по АДРЕСА_1 , що належить відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та земельної ділянки по АДРЕСА_2 . А відповідачі, в свою чергу, перешкоджають позивачу в доступі на їх земельну ділянку з метою здійснення ремонтних робіт, в той час як проведення такого ремонту без вільного доступу до стіни будинку ззовні є неможливим. При цьому, як зазначив скаржник, всі прохання позивачки забезпечити доступ до фасаду житлового будинку літ. "Г" відповідачі залишили без задоволення, всі намагання позивачів мирно врегулювати конфлікт закінчувались зверненням до правоохоронних органів.

Також, підлягають відхиленню й посилання скаржника на помилковість висновків суду про те, що позивачка не довела безальтернативності захисту свого права власника земельної ділянки іншим способом, аніж встановлення безоплатного земельного сервітуту, та найменшої обтяжливості обраного ним способу встановлення такого сервітуту для власника суміжної земельної ділянки, проти якого заперечували відповідачі.

При цьому суд апеляційної інстанції виходить з того, що безстроковий сервітут є невиправдано довгим для ремонтних робіт однієї стіни. За положеннями чинного законодавства незручності у використанні власником своєї земельної ділянки, обтяженої земельним сервітутом, мають бути мінімальними, тобто такими, що суттєво не перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою. Встановлення ж сервітуту безстроково призведе до порушення права власності відповідачки та є для неї обтяжливим. Натомість позивачка не надала доказів на обґрунтування того, що сервітут повинний бути безоплатним та постійним.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Беспалова Олексія Сергійовича, діючого від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 06 листопада 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 12 січня 2026 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Склярська