УХВАЛА

12 січня 2026 року

м. Київ

справа № 705/2159/19

провадження № 61-15603вд25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., розглянув заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Сердюка Валентина Васильовича, Карпенко Світлани Олексіївни , Фаловської Ірини Миколаївни у справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця ОСОБА_2 , про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність органу примусового виконання,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року ОСОБА_2 , яка представляє інтереси ОСОБА_1 , звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність органу примусового виконання у межах виконавчого провадження № НОМЕР_1, відкритого на виконання рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 17 березня

2025 року, яким визнано незаконним та скасовано наказ Приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» (далі - ПП «Центр-Монтаж-Енерго») про припинення трудового договору (контракту) з юрисконсультом ОСОБА_1 , поновлено її на посаді юрисконсульта, стягнено середній заробіток за час вимушеного прогулу з відрахуванням (утриманням) при виплаті податків, обов`язкових платежів та зборів, передбачених законодавством України, та яке допущено до негайного виконання в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Шполянський районний суд Черкаської області ухвалою від 23 липня 2025 року відмовив у прийнятті скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця ОСОБА_2 (справі присвоєно номер 4-с/710/13/25).

Кропивницький апеляційний суд постановою від 23 вересня 2025 року ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 23 липня 2025 року залишив без змін (провадження № 22-ц/4809/1508/25).

25 вересня 2025 року ОСОБА_2., яка представляє інтереси

ОСОБА_1 , через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 23 липня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 23 вересня 2025 року у справі № 705/2159/19 (№ 4-с/710/13/25) (скарга на дії державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби (далі - ДВС)).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 26 вересня 2025 року справу № 705/2159/19 (№ 4-с/710/13/25) (скарга на дії посадової особи органу ДВС (провадження № 61-12087ск25)) розподілено судді-доповідачеві Сердюку В. В., судді, які входять до складу колегії:

Карпенко С. О. та Фаловська І. М.

Верховний Суд постановою від 18 листопада 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2, залишив без задоволення, ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області

від 23 липня 2025 року та постанову Кропивницького апеляційного суду

від 23 вересня 2025 року - без змін.

11 грудня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2, через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду заяву про перегляд постанови Верховного Суду від 18 листопада 2025 року за нововиявленими обставинами, яку мотивовано тим, що з огляду на задоволений самовідвід судді Фаловської І. М. від участі у розгляді справи

№ 705/2159/19 за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки (провадження № 61-17168ск21) справу № 705/2159/19 (провадження № 61-12087св25) було розподілено з порушенням пункту 1.9 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Верховному Суді, затверджених постановою Пленуму Верховного Суду від 21 березня 2025 року № 7 (далі - Засади використання АСДС), та розглянуто неповноважним складом суду. ОСОБА_1 також посилалась на наявність конфлікту інтересів у судді Карпенко С. О.

16 грудня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2, подала до Верховного Суду заяву про відвід суддів Сердюка В. В.,

Карпенко С. О. та Фаловської І. М. на підставі пункту 5 частини першої

статті 36 ЦПК України.

Заяву про відвід обґрунтовано тим, що судді розглянули справу, «перебуваючи у змові», всупереч поняттю «судом, встановленим законом». Колегії суддів було відомо про передання справи суддям із порушенням пункту 1.9 Засад використання АСДС, оскільки судді Фаловській І. М. задоволено самовідвід під час розгляду справи № 705/2159/19 по суті спору. Посилається на суперечність приватного інтересу суддів їх посадовим повноваженням.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 23 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 ,

в інтересах якої діє представниця ОСОБА_2, про відвід суддів

Сердюка В. В., Карпенко С. О., Фаловської І. М. визнав необґрунтованою. Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця ОСОБА_2, про відвід суддів Сердюка В. В., Карпенко С. О., Фаловської І. М. передав для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33

ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця ОСОБА_2, про відвід суддів Верховного Суду Сердюка В. В., Карпенко С. О., Фаловської І. М. у справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця ОСОБА_2 , про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність органу примусового виконання відмовлено.

26 грудня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця ОСОБА_2 , через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду заяву про відвід суддів Верховного Суду Сердюка В. В., Карпенко С. О., Фаловської І. М. від участі у розгляді справи № 705/2159/19.

Заяву мотивовано тим, що дії судді Сердюка В. В. свідчать про поведінку, яка підриває авторитет правосуддя, зокрема недотримання ним норм суддівської етики. Щодо судді Карпенко С. О., то вона вдруге входить до складу колегії для розгляду цивільної справи № 705/2159/19 (провадження № 61-15961ск25), а щодо судді Фаловської І. М., то вона подає недостовірні відомості до НАЗК, що свідчить про ознаки правопорушення, передбаченого статтею 366 КК України.

Вказані обставини свідчать про те, що у поведінці суддів Верховного Суду Сердюка В. В., Карпенко С. О. та Фаловської І. М. спостерігаються ознаки діяння, яке утворює склад дисциплінарного проступку, передбаченого

пунктом 3 частини першої статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме допущення суддями поведінки, що порочить звання судді, підриває авторитет правосуддя, зокрема в питаннях дотримання норм суддівської етики та стандартів поведінки, які забезпечують суспільну довіру до суду.

Ухвалою Верховного Суду від 08 січня 2026 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про відвід колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Сердюка В. В., Карпенко С. О., Фаловської І. М. у цій справі визнано необґрунтованою. Вирішення питання про відвід суддів передано судді, якого визначено у порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 08 січня 2026 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про відвід колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Сердюка В. В., Карпенко С. О., Фаловської І. М. призначено судді Гулейкову І. Ю.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу,

і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За змістом частини восьмої статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною одинадцятою статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

У частині першій статті 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. У частині четвертій статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Вивчивши заяву про відвід та матеріали касаційного провадження, вважаю, що відсутні підстави для задоволення заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, про відвід колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Сердюка В. В., Карпенко С. О., Фаловської І. М. від участі у розгляді справи № 705/2159/19, оскільки заява про відвід не містить визначених законом підстав для відводу суддів.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу.

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (BELUKHA v. UKRAINE N 33949/02, § 49 - 52).

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Сердюк В. В., Карпенко С. О., Фаловська І. М. виявляли особисту заінтересованість або вчиняли будь-які незаконні дії. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Доводи заявника, які обґрунтовані виключно припущеннями і нічим не доведені, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу, та не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів.

Крім того Верховний Суд також звертає увагу заявника на те, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Аналогічний висновок викладено в ухвалах Верховного Суду: від 06 листопада 2023 року у справі № 761/6087/22 (провадження № 61-14085ск23), від 24 квітня 2024 року у справі № 444/948/21 (провадження № 61-18311ск23), від 30 квітня 2024 року у справі № 761/6093/22 (провадження № 61-17823св23).

При цьому Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що заявлення завідомо безпідставного відводу є зловживанням процесуальними правами (пункт 1 частини другої статті 44 ЦПК України).

Оскільки обставини, на які посилається представник ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 , як на підставу для відводу суддів, не дають підстав для обґрунтованого сумніву в неупередженості та об`єктивності суддів Верховного Суду: Сердюка В. В., Карпенко С. О., Фаловської І. М. при розгляді цієї справи, заява про відвід від участі у розгляді справи суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Сердюка Валентина Васильовича, Карпенко Світлани Олексіївни , Фаловської Ірини Миколаївни у справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця ОСОБА_2 , про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність органу примусового виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков