Провадження №2/447/35/25
Справа №447/372/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(ДОДАТКОВЕ)

09.01.2026 Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Друзюк М.М.,

за участю секретаря судового засідання Іськів О.І.,

розглянувши у судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Мокрицького Ореста Петровича, про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення судових витрат в справі №447/372/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та за позовом ОСОБА_3 , як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 26.12.2025 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно відмовлено. У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно відмовлено. Судовий збір покладено на позивача та третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

29.12.2025 до Миколаївського районного суду Львівської області звернувся адвокат Мокрицький О.П. в інтересах ОСОБА_1 з клопотанням про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення судових витрат. У заяві просив стягнути з відповідачки ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

Відповідно до приписів пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи, надані докази, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 26.12.2025 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно відмовлено. У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно відмовлено. Судовий збір покладено на позивача та третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, розподіл судових витрат.

Згідно з п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Таким чином, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилася невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі, або не вирішено питання про судові витрати.

Перелік підстав ,за яких може бути постановлено додаткове рішення, є вичерпним.

Отже, додатковими судовими рішеннями є додаткова ухвала, додаткове рішення чи додаткова постанова, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням. Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Згідно з ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема пов`язані з правничою допомогою адвоката.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, 26.12.2025 за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно судом було ухвалено рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, було відмовлено. Крім того, як вбачається зі змісту рішення, судом було вирішено питання судового збору та, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладено на позивача та третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

З огляду на те, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно відмовлено, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат слід відмовити за безпідставністю.

З ч.5 ст.270 ЦПК України вбачається, що суд може винести ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення, яка може бути оскаржена.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 12, 13, 76 81, 133, 141, 247, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача Мокрицького Ореста Петровича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі №447/372/24.

Ухвала може бути повністю або частково оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Друзюк М. М.