Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Провадження № 2-н/357/450/26
У Х В А Л А

іменем України

12 січня 2026 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ із ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Стягувач в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу, посилаючись на наявність у боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 14 260,82 грн та судового збору в сумі 302,80 грн.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як справа наказного провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2025 року головуючим суддею визначено Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

В порядку підготовки справи до розгляду, судом здійснений запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, щодо встановлення місця реєстрації відповідача по справі.

З довідки Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника, відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, вбачається, що боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим не значиться.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника ОСОБА_1 неможливо, що є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 164, ч. 9 ст. 165, 166, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ із ОСОБА_1 в розмірі 14 260,82 грн та судового збору в розмірі 302,80 грн.

Роз`яснити стягувачу, що відповідно до положень ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у прийнятті заяви не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційної інстанції безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особи, які не були присутніми в судовому засіданні при оголошенні ухвали, мають право на її оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Повний текст ухвали виготовлено 12 січня 2026 року

Суддя О. І. Орєхов