Справа № 125/2317/24
Провадження №22-ц/801/502/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач :Ковальчук О. В.
УХВАЛА

12 січня 2026 рокуСправа № 125/2317/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Ковальчука О. В.,

суддів: Шемети Т. М., Берегового О. Ю.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником адвокатом Чорним Андрієм Васильовичем, на рішення Барського районного суду Вінницької області від 19 червня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2025 року рішенням Барського районного суду Вінницької області вказаний вище позов задоволено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Чорного А.В., оскаржив його в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги до провадження, апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

За змістом п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Таким чином, процесуальний закон імперативно визначає, що, зокрема, непідписання апеляційної скарги, є підставою для повернення такої апеляційної скарги.

Як встановлено апеляційним судом, подана адвокатом Чорним А.В. апеляційна скарга в інтересах ОСОБА_1 на рішення Барського районного суду Вінницької області від 19 червня 2025 року не підписана.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що таку апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з підстав, визначених п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Крім того, повернення апеляційної скарги не перешкоджає скаржнику повторно звернутися до суду з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст. 356 ЦК України.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги з огляду на її непідписання, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, скаржник має право на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою.

Керуючись статтями 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Чорним Андрієм Васильовичем, на рішення Барського районного суду Вінницької області від 19 червня 2025 року повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач О. В. Ковальчук

Судді: Т. М. Шемета

О. Ю. Береговий