ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/53/26 Справа № 705/4419/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючої Карпенко О.В.

суддів: Фетісової Т.Л., Новікова О.М.

секретаря: Руденко А.О.

розглянувши в судовому засіданні в місті Черкаси заяву ОСОБА_1 про відмову від позову ОСОБА_1 до Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа: приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Волошенюк Леся Олександрівна про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа: приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Волошенюк Л.О. про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя ОСОБА_2 склала на випадок своєї смерті заповіт, в якому спадкоємцями свого майна зазначила свого сина ОСОБА_1 та дочку ОСОБА_3 в рівних долях.

Заповіт було посвідчено 05 грудня 2019 року секретарем Ладижинської сільської ради Уманьського району Черкаської області Гандзюк Н.Ф., зареєстровано в реєстрі за № 23.

Дочка ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , яка вказана у заповіті, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 єдиним спадкоємцем залишився ОСОБА_1 .

Мати позивача рік до своєї смерті проживала разом з його сім`єю у АДРЕСА_1 .

Після отримання травми закритого перелому шийки лівої стегнової кістки з грудня 2022 року по січень 2023 року проходила лікування у МКЛ № 11 у м. Одеса. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 213 від 17 січня 2023 року та свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 85 років у місті Одеса.

Позивач вважав, що прийняв спадщину своєчасно тому, що мешкав разом з матір`ю у своїй квартирі у м. Одеса до її смерті.

Про існування заповіту ОСОБА_1 відомо не було, його копію він не отримував, а знайшов його лише в грудні 2023 року, коли переглядав наявні в будинку матері документи.

Звернувшись у грудні 2023 року до приватного нотаріуса у м. Одеса, позивачу було роз`яснено що потрібно звернутись до нотаріуса за місцем знаходження спадкового майна померлої матері.

15 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Уманського нотаріального округу Черкаської області Волошенюк Л.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину як єдиний спадкоємець, який фактично прийняв спадщину та не відмовлявся від спадщини, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

У зв`язку з тим, що мати ОСОБА_1 останній рік мешкала разом з його сім`єю у м. Одеса та померла у м. Одеса він вважав що ним не був пропущений встановлений законом строк для прийняття спадщини.

Вказує, що у разі пропуску шестимісячного строку від дня смерті, встановлення додаткового строку для прийняття спадщини можливе або за згодою інших спадкоємців, які прийняли спадщину або в судовому порядку.

Тому враховуючи вищевикладене, позивач звернувся з відповідним позовом до суду в якому просив визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном в три місяці з дати набрання відповідним судовим рішенням законної сили.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 вересня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що підстави, на які посилається позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги, з урахуванням норм ЦК України та релевантної практики Верховного Суду, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

ОСОБА_1 знаючи про смерть своєї матері, будучи спадкоємцем першої черги спадкування за законом, який не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, як спадкоємець першої черги за законом незалежно від його обізнаності про наявність заповіту, складеного на його ім`я.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачав підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами.

В апеляційній скарзі, представник ОСОБА_1 адвокат Петренко В.М., вважаючи оскаржуване рішення прийнятим із неправильним застосуванням норм матеріального та із порушенням норм процесуального права, при невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 вересня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог не врахував той факт, що ОСОБА_2 склала заповіт на ОСОБА_1 тобто висловила свою виключну волю щодо розпорядження своїм майном.

Позивачем доведено належними та допустимими доказами факт поважності несвоєчасного подання заяви до нотаріальної контори, однак судом такі докази було безпідставно відхилено.

Крім того, суд першої інстанції в порушення вимог процесуального законодавства не врахував загальнодіючі правові положення прописані у п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо зупинення перебігу строків давності з 02 квітня 2020 року по 30 червня 2023 року та п. 19 Положень, якими було зупинено такий перебіг в проміжок часу з 17 березня 2022 року по 29 січня 2024 року та з 30 січня 2024 року по 03 вересня 2025 року, які скасовано лише з 04 вересня 2025 року ЗУ № 4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України щодо поновлення перебігу позовної давності.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу Черкаського апеляційного суду не надходив.

Ухвалами Черкаського апеляційного суду від 14 жовтня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та розгляд справи призначено на 09 грудня 2025 року.

За клопотаннями учасників справи розгляд справи було відкладено на 13 січня 2026 2025 року.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17 грудня 2025 року для розгляду справи визначено суддю (суддю-доповідача) Черкаського апеляційного суду Карпенко О.В. та суддів : Фетісову Т.Л., Новікова О.М.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 19 грудня 2025 року справу прийнято до провадження суддею Карпенко О.В.

В судовому засіданні 13 січня 2026 року представник ОСОБА_1 адвокат Петренко В.М. подав заяву про відмову від позову, в якій просить закрити провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Також зазначив, що наслідки прийняття судом відмови позивача від позову, ОСОБА_1 відомі та зрозумілі.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення заяви по наступних підставах.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження.

Заява про відмову від позову відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України і принципу диспозитивності, передбаченому статтею 13 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Заява ОСОБА_1 про відмову від позову не суперечить вимогам законодавства, у зв`язку із чим колегія суддів приходить до висновку про можливість її задоволення та прийняття відмови від позовних вимог ОСОБА_1 до Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа: приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Волошенюк Л.О. про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 вересня 2025 року підлягає визнанню нечинним відповідно до вимог ст.373 ЦПК України.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що провадження у справі підлягає закриттю, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю.

При цьому, колегія суддів роз`яснює, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

За ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку, суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 підлягає поверненню з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним при подачі апеляційної скарги, що становить 908,40 грн.(1816,80*50%).

Керуючись ст.ст. 206, 255, 259, 373, 374ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Прийняти відмову від позову ОСОБА_1 до Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа: приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Волошенюк Леся Олександрівна про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Визнати нечинним рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 вересня 2025 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа: приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Волошенюк Леся Олександрівна про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини закрити, роз`яснивши заявнику наслідки закриття провадження у справі.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 908,40 грн судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до суду касаційної інстанції.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Т.Л. Фетісова

О.М. Новіков

/повний текст ухвали суду складено 13 січня 2026 року/