Справа № 645/1011/25
Провадження № 2/645/81/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 р. м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді - Сілантьєвої Е.Є.

за участю секретаря судових засідань - Нестеренко Ю.В.,

за участю:

представника позивача - адвоката Гуркіна Євгена Валентиновича, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 000930 від 12 червня 2020 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Гуркін Євген Валентинович, в якому просить розірвати шлюб, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується шлюбним контрактом номер справи: 00005010, номер реєстрації: 11 та зареєстровано в реєстрі цивільних справ під номер 5597 від 16.11.2009 р.

Згідно позовної заяви та доказів доданих до позову, що сторони перебувають у шлюбі укладеному на підставі шлюбного контракту номер справи: 00005010, номер реєстрації: 11 та зареєстровано в реєстрі цивільних справ під номер 5597 від 16.11.2009 р. (бюро легалізації документів району Ахмед Орабі Міністерство Закордонних справ Єгипту номер документа 58907 дата 21.11.2009).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про міжнародне приватне право», документи, видані компетентними органами іноземних держав, визнаються дійсними в Україні за умови їх легалізації, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», акти цивільного стану, зареєстровані за кордоном, визнаються дійсними в Україні за умови їх легалізації

08.01.2026 представник позивача адвокат Гуркін Є.В. надав письмові пояснення, в яких зазначив, що документ про укладення шлюбу на території Арабської Республіки Єгипет (шлюбний контракт / свідоцтво про шлюб) засвідчений Міністерством закордонних справ Арабської Республіки Єгипет та пройшов консульську легалізацію в Консульстві України, що підтверджується відповідним консульським штампом та посвідчувальним написом.

В судовому засіданні було посталено на обговорення питання про витребування з Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61001, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, (Плеханівська), буд. 73, ) та Посольства України в Арабській Республіці Єгипет () належним чином посвідчену та документально підтверджену інформацію стосовно легалізації шлюбного контракту.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Гуркін Є.В. не заперечував проти витребування інформації.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, причини не явки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, суд прийшов до висновку про необхідність витребування доказів у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. п. 3-5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У ч. 2 ст. 13 ЦПК України закріплено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною 6 ст. 84 ЦПК України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Завдання законодавця при регламентації конструкції доказування полягає у забезпеченні гармонічного поєднання активності сторін та суду в цивільному судочинстві. Активність сторін відбиває приватноправові засади змагального процесу, а активність суду публічно-правовий інтерес у ефективності відправлення правосуддя. Можливість збирання доказів судом за власною ініціативою за чинним ЦПК мають обґрунтовуватися не виключно через призму змагальності, однак і з урахуванням принципу пропорційності в контексті завдань та мети цивільного судочинства. Положення процесуального законодавства щодо можливості витребування доказів за ініціативою суду у випадку недобросовісної поведінки сторони щодо доказів покликане зберегти баланс між змагальністю сторін, що забезпечує реалізацію приватноправового інтересу у цивільному судочинстві, та активністю суду в контексті принципу суддівського керівництва процесом, що відбиває публічно-правовий інтерес в ефективності цивільного судочинства. Необхідність збереження відповідного балансу прямо випливає із норми, що регулює завдання цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК).

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

При вивченні доказів долучених до позовної заяви, а саме наданої стороною позивача копії шлюбного контракту номер справи: 00005010, номер реєстрації: 11 та зареєстровано в реєстрі цивільних справ під номер 5597 від 16.11.2009 р. (бюро легалізації документів району Ахмед Орабі Міністерство Закордонних справ Єгипту номер документа 58907 дата 21.11.2009), судом встановлено, що на шлюбному контракті відсутні докази консульського посвідчення документу України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, підтвердження та встановлення усіх обставин по справі є необхідність у витребуванні доказів.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне витребувати з Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61001, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, (Плеханівська), буд. 73, ) та Посольства України в Арабській Республіці Єгипет () належним чином посвідчену та документально підтверджену інформацію стосовно легалізації шлюбного контракту номер справи: 00005010, номер реєстрації: 11 та зареєстровано в реєстрі цивільних справ під номер 5597 від 16.11.2009 р. (бюро легалізації документів району Ахмед Орабі Міністерство Закордонних справ Єгипту номер документа 58907 дата 21.11.2009) в консульстві України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 5, 12, 81, 261 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Витребувати з Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61001, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, (Плеханівська), буд. 73, ) та Посольства України в Арабській Республіці Єгипет () належним чином посвідчену та документально підтверджену інформацію стосовно легалізації шлюбного контракту номер справи: 00005010, номер реєстрації: 11 та зареєстровано в реєстрі цивільних справ під номер 5597 від 16.11.2009 р. (бюро легалізації документів району Ахмед Орабі Міністерство Закордонних справ Єгипту номер документа 58907 дата 21.11.2009) в консульстві України.

Копію ухвали для виконання направити до Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61001, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, (Плеханівська), буд. 73, ) та Посольства України в Арабській Республіці Єгипет ().

Вказані документи слід направити до Немишлянського районного суду міста Харкова до 02 лютого 2026 року (61605, м. Харків, бул. Б. Хмельницького, 32/38, e-mail: ).

Роз`яснити, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Розгляд справи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відкласти до 02 лютого 2026 року на 14 год. 00 хв.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://fr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Е.Є. Сілантьєва