Справа №627/178/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2026 р. с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Каліберди В.А.,

з участю секретаря судового засідання - Коломієць Н.Д.,

представника позивача Кравченка С.М. (в режимі ВКЗ),

представника відповідача Біловус Р.В. (в режимі ВКЗ),

представника третьої особи ГУ Держгеокадастру у Харківській області Чернявського А.В. (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Богодухівського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Барвінок», треті особи Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про скасування реєстрації договору оренди землі №107 -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Краснокутського районного суду Харківської області перебуває вищезазначена цивільна справа.

Ухвалою суду від 24 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов.

Ухвалою суду від 01 липня 2025 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Від представника позивача Кравченка С.М. 11.12.2025 року засобами системи «Електронний суд» надійшло клопотання про залучення доказів, в якому просить суд поновити строк на подання доказів по справі, долучити додаткові пояснення та письмові докази, а саме: відповідь ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 01.12.2025 щодо нормативно-грошової оцінки земельної ділянки; відповідь ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 28.11.2025, згідно якої документів, які б посвідчували повноваження діяти від імені особи, та реєстраційний номер облікової картки платника податків у реєстраційній справі відсутній; копію квитанції про внесення плати за надання послуг від 10.11.2011 року.

У судовому засіданні представник позивача Кравченко С.М. у режимі відеоконференцзв`язку підтримав подане раніше клопотання та пояснив, що оскільки представник відповідача не зміг відповісти на питання, у яку дату ПСП «Барвінок» подав договір оренди №107 на реєстрацію, представником позивача було зроблено адвокатський запит до ГУ Держгеокадастру у Харківській області щодо дати сплати ПСП «Барвінок» адміністративного збору за реєстрацію договору, додатка, вказаного у заяві щодо повноважень представника, та нормативно-грошової оцінки земельної ділянки № 47 з кадастровим номером :01:001:0043 площею 3,6862 га. ГУ Держгеокадастру були надані відповіді, що квитанція про сплату адміністративного збору датована 10.11.2011 р., тобто договір № 107 було подано на реєстрацію вже після закінчення терміну дії договору. Повноважень представника ПСП «Барвінок» до заяви не додано, таким чином заяву про реєстрацію підписала фізична особа ОСОБА_2 , з якою ОСОБА_1 договір не укладала, а ПСП «Барвінок» взагалі не подавав договір №107 на реєстрацію. Крім того, на момент укладання договору оренди землі №107 від 05.10.2006 р. нормативно-грошова оцінка землі становила 43055 грн 78 коп. Проте, у спірному договорі оренди землі від 05.10.2006 відповідачем зазначена нормативно-грошова оцінка землі - 54009 грн 60 коп, між тим вказане не відповідає дійсності, оскільки згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 01.12.2025 року нормативно-грошова оцінка землі тільки у 2011 році становила 54009,60 грн., а не у 2006 році, як це неправомірно зазначено відповідачем у спірному договорі. Щодо реєстрації договору зазначив, що він був укладений 05.10.2006 року строком на п`ять років, тобто до 05.10.2011 року, між тим вказаний договір було зареєстровано вже після сплину строку дії договору, що підтверджується заявою відповідача від 09.11.2011 р. та квитанцією про сплату за реєстрацію договору від 10.11.2011 року. З цих підстав представнику позивача не зрозуміло, яким чином квитанція, яку сплачено 10.11.2011 р., була додатком до заяви від 09.11.2011 р., та яким чином у договорі №107 з`явилась нормативно-грошова оцінка з майбутнього. Тому для повного, всебічного розгляду справи та прийняття законного та неупередженого рішення просить суд поновити строк на подання доказів та долучити до матеріалів справи додаткові пояснення по справі та письмові докази.

Представник відповідача Біловус Р.В. у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку щодо заявленого клопотання заперечував, вважає, що відсутні підстави для долучення додаткових пояснень та письмових доказів до матеріалів справи.

Представник третьої особи - ГУ Держгеокадастру у Харківській області у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку проти долучення додаткових пояснень разом з додатками до матеріалів справи заперечував, оскільки представником позивача пропущений строк на подання доказів.

Представник третьої особи - Краснокутської селищної ради до судового засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд цивільної у справи за відсутності представника селищної ради.

Суд, дослідивши клопотання, подане представником позивача, додаткові пояснення, письмові докази, заслухавши думку представників сторін, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 49 ЦПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадку. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 2, 3 статті 83 ЦПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Зі ст. 126 ЦПК України вбачається, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Згідно ч.5 ст. 174 ЦПК України, суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Зазначена норма гарантує «право на суд», одним з елементів якого є право на доступ до суду, тобто право ініціювати судовий розгляд цивільної справи (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golderv. theUnitedKingdom), заява № 4451/70, § 36).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини: від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000 року у справі «МірагальЕсколано та інші проти Іспанії», від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Надто суворе тлумачення судом процесуальних норм позбавляє позивача, або інших учасників справи права доступу до суду, що згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи наведені норми процесуального закону, практику Європейського суду з прав людини, доводи представника позивача, викладені в клопотанні щодо поновлення строку та долучення до матеріалів справи додаткових письмових пояснень з доказами, суд доходить висновку, що клопотання представника позивача необхідно задовольнити, поновити строк на подання доказів та долучити їх до матеріалів справи.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 83, 126, 127, ч.5 ст. 174, 259-261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника позивача Кравченка Сергія Миколайовича про залучення доказів задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку на подання доказів.

Поновити представнику позивача Кравченку Сергію Миколайовичу процесуальний строк для подання доказів та долучити до матеріалів цивільної справи №627/178/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Барвінок», треті особи Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про скасування реєстрації договору оренди землі №107 наступні докази:

- відповідь ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 01.12.2025 щодо нормативно-грошової оцінки земельної ділянки;

- відповідь ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 28.11.2025 щодо відсутності документів у реєстраційній справі;

- копію квитанції про внесення плати за надання послуг від 10.11.2011 року.

Дозволити представнику позивача Кравченку С.М. надати додаткові письмові пояснення по цивільній справі та долучити їх до матеріалів цивільної справи №627/178/25.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

СУДДЯ Каліберда В. А.