Справа №718/2836/25
Провадження №2/718/1015/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09.01.2026 року м. Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд у складі Чернівецької області:
головуючої - судді Мінів О.І.,
секретаря судових засідань Анучкіної О.З.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, в залі суду м. Кіцмань цивільну справу №718/2836/25 року за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», інтереси якого представляє Поляков Олексій Володимирович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.
17 жовтня 2025 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») в суд надійшла позовна заява ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» (надалі - ТзОВ «ФК «ЕЙС»), за підписом представника Полякова О.В., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором кредитної лінії № 00-9761415 від 09.05.2024, в розмірі 6655,00 грн., судових витрат в розмірі 2 422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначають, що 09 травня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору.
Для отримання кредиту Відповідач зареєструвався на сайті Кредитодавця та отримав доступ до Особистого кабінету. У процесі реєстрації він пройшов процедуру ідентифікації та верифікації, дотримуючись підказок відповідного сайту Кредитодавця. Після цього Відповідач ознайомився з 3 чинною редакцією Правил надання коштів у позику, заповнив свої персональні ідентифікаційні дані, визначені як обов`язкові, та вказав суму коштів, яку бажає отримати.
Згідно з правилами, до укладення кредитного договору, позичальнику для озгнайомлення в особистий кабінет надано паспорт споживчого кредиту. Відповідач погодився з умовами, запропонованими в паспорті споживчого кредиту, шляхом його підписання за допомогою одноразового ідентифікатора, первісний кредитор сформував та надав відповідачу оферту щодо укладення кредитного договору.
На виконання умов Кредитного договору, 09.05.2024 Первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН" на платіжну картку № НОМЕР_6, що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Кредитодавця. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується Повідомленням від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН" з відміткою та додатком до нього.
25.11.2024 між первісним кредитором та позичальником укладено договір факторингу №25112024-МК/Ейс, відповідно до умов якого позивачеві відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9761415 від 09.05.2024. Відповідно до Реєстру Боржників №Б/Н від 25.11.2024 до Договору Факторингу 1 та Акту приймання-передачі, до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача
Вказує, що, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить - 14 303,84 грн, яка складається з: 6 655,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 7 648,84 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 0,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Дана сума також підтверджується випискою з особового рахунку за період 25.11.2024 - 01.10.2025.
У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 00-9761415 від 09.05.2024, що становить 14 303,84 грн., судові витрати, пов`язані з розглядом справи, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 листопада 2025 року, після отримання судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - відповідача по справі, було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, без виклику сторін, призначено судове засідання на 01 грудня 2025 року, витребувано запитувану інформацію. (а.с. 23-24).
Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження у справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
З боку відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено.
01.12.2025 судове засідання не відбулося, справу розглядом відкладено на 09.01.2026, у зв`язку із неналежним повідомлення відповідача.
28.11.2025 АБ «Укргазбанк» скеровано на адресу суду запитувану інформацію стосовно рахунків ОСОБА_1 .
Представник позивача ТзОВ «ФК «ЕЙС» в прохальній частині позовної заяви просить про розгляд справи у відсутності представника банку, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, що підтверджується оголошенням про виклик розміщений на сайті суду, відзиву на позовну заяву не надав, доводів позивача не спростував. Тому суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення)
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду, по наявним в справі матеріалам.
Фактичні обставини встановлені судом
Відповідач зареєструвався на сайті кредитодавця та отримав доступ до Особистого кабінету, у процесі реєстрації він пройшов процедуру ідентифікації та верифікації, дотримуючись підказок відповідного сайту Кредитодавця. Після цього Відповідач ознайомився з 3 чинною редакцією Правил надання коштів у позику, заповнив свої персональні ідентифікаційні дані, визначені як обов`язкові, та вказав суму коштів, яку бажає отримати.
Договір підписано електронним підписом позичальника, витворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 1.2 сума ліміту кредитної лінії складає 6050,00 грн., тип кредиту - кредитна лінія. Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на споживчі потреби. Строк дії кредитної лінії (строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата останнього повернення кредиту 04 травня 2025 року, згідно умов пункту 3.4 цього договору.
Пунктом 1.5 договору визначено тип процентної ставки - фіксована.
Пунктом 1.5.1. стандартна процентна ставка складає 1,47 % (один цілих 47 сотих) від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в п. 1.3. цього договору.
Пунктом 1.6. договору, кредитодавцем одноразово нараховується комісія за надання кредиту у розмірі 10,00% від суми кредиту, що складає: 605 (шістсот п`ять) грн., яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.4 цього договору.
Відповідно до п. 2.8. кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту: 09 травня 2024 року, сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 6050,00 грн. на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картни) НОМЕР_1 .
25.11.2024 ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали договір факторингу № 25112024-МК/Ейс, згідно з умовами якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 00-9761415 від 09.05.2024.
Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «Макс Кредит» до Договору факторингу № 25112024-МК/ЕЙС від 25.11.2024, ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14 303,84 грн, яка складається з: 6 655,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 7 648,84 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.
Згідно з детальним розрахунком заборгованості, за кредитним договором №00-9761415від 09.05.2024 наявна заборгованість у розмірі 14 303,84 грн, яка складається з 6050,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 7 648,84 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами; сума заборгованості за нарахованими комісіями - 605,00 грн. та штрафні санкції згідно договору - 3025,00 грн.
Позивач не заявляє вимог щодо стягнення штрафних санкцій, у зв`язку з чим загальна сума заявлених до стягнення вимог становить 14 303,84 грн.
Відповідно до запитуваної інформації, яка скерована на адресу суду 28.11.2025, на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), 21.07.2020 року у відділенні № 36/25 Чернівецької обласної дирекції АБ «Укргазбанк» відкрито рахунок IBAN НОМЕР_3 до якого емітовано 24.10.2023 платіжна картка № НОМЕР_4 . Іноформація щодо зарахування коштів на картковий рахунок IBAN НОМЕР_3 , до якого випущена карта № НОМЕР_4 , ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за період з 09.05.2024 по 14.05.2024 у сумі 6050,00 грн., зазначена у виписці. Номер телефону НОМЕР_7 є фінансовим номером за картковим захунком IBAN НОМЕР_3 , до якого емітована платіжна карта № НОМЕР_4 , зазначений номер телефону знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) (а.с. 26-27)
Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, ОСОБА_1 не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. В той же час, позивач не заявляє вимог щодо стягнення штрафних санкцій, у зв`язку з чим загальна сума заявлених до стягнення вимог становить 14 303,84 грн.
Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Так, ст. 626 ЦК Українивизначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК Українивстановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексусторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК Українидоговір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 1054 ЦК Українивстановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК Українивстановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно частин 1 та 2статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію»).
У статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію», передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Тому укладення договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідає вимогам статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Матеріалами справи підтверджено укладення відповідачем з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем кредитного договору з ТОВ «Макс Кредит».
Таким чином, судом встановлено, що між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачем ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № 00-9761415 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, ТзОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-9761415 від 09.05.2024 року.
Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Всупереч умов кредитного договору № 00-9761415 від 09.05.2024 відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, що створило заборгованість у розмірі 14 303,84 грн, яка складається з 6050,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 7 648,84 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами; сума заборгованості за нарахованими комісіями - 605,00 грн. та штрафні санкції згідно договору - 3025,00 грн., що підтверджується детальним розрахунком заборгованості.
Позивач не заявляє вимог щодо стягнення штрафних санкцій, у зв`язку з чим загальна сума заявлених до стягнення вимог становить 14 303,84 грн.
Доказів того, що ОСОБА_1 сплатив заборгованість за отриманим кредитом, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку.
З урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що фактично отримані та використані позичальником ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку не повернуті, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 00-9761415 від 09.05.2024, у розмірі 14 303,84 грн..
Розподіл судових витрат
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень.
Відповідно до положень пунктів 1, 4 частини 1статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з положеннями частин 1- 4статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з правилами пункту 3 частини 2статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України, визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з вимогами ч.5, 6ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами.
При стягненні витрат на правничу допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.
Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.
Пунктом 4 частини 1статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч. 3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано наступні документи: копію довіреності від 11.08.2025 року, ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уповноважила адвоката Соломко О.В. бути представником, зокрема і в судових установах, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08. 2025 року; акт прийому-передачі наданих послуг на суму 7000 грн.
Таким чином, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення справи для сторони, враховуючи те, що позивачу правова допомога надавалась і рішення суду ухвалено на його користь, а також за відсутності будь-яких заперечень зі сторони відповідача, на думку суду витрати на професійну правничу допомогу саме в розмірі 7000 грн. є співмірними по відношенню до обставин справи, а тому з відповідача у користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 7 000 грн
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача також на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2422,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-
Заочне рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місцезнаходження: 02090, місто Київ, вул. Алматинська,8, офіс 310 а, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: О.І. Мінів