Провадження №: 2/336/774/2026
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Запоріжжя 6 січня 2026 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,
при секретарі Гордейченко Р.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третія особа районна адміністарція Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, за яким просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини сторін ОСОБА_3 , посилаючись на те, що відповідач не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та не приймає жодної участі у її вихованні.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2025 року вирішено:
«Відкрити провадження у справі за вищевказаною позовною заявою та призначити справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження …
Витребувати з Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району висновок, щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
08.12.2025 року від сторони позивача надійшло клопотання про виклик свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2025 року вирішено:
«Закрити підготовче провадження та призначити вищевказану справу до судового розгляду по суті».
Отже, вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання сторони не явилися, поданою заявою позивач просив справу розглядати без його участі. Аналогічного змісту заяву подав відповідач.
При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив , а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи.
Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, сторони перебували у шлюбі з 22 вересня 2012 року, про що слідує зі свідоцтва про шлюб сторін від 22.09.2012 року.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.06.2015 року шлюб сторін було розірвано.

Під час шлюбу у сторін народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що слідує зі свідоцтва про народження названої дитини від 14.06.2024 року.

За позицією сторони позивача дитина сторін проживає з ним. Їх адреса реєстрації вбачається з паспорту громадянина України ОСОБА_1 та Витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо ОСОБА_3 від 07.10.2025 року: АДРЕСА_1 .

За інформацією Запорізької школи-інтернату «Козацький ліцей» від 11.11.2025 року учень 7-А класу ОСОБА_6 регулярно відвідує шкільні заняття. Хлопець має добрий загальний розвиток, врівноважений, товариський. Батько, ОСОБА_1 , приділяє належну увагу навчанню та вихованню ОСОБА_7 , спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям сина, здійснює контроль за успішністю та поведінкою дитини. Батьківські збори відвідує регулярно. Мати, ОСОБА_2 , протягом останнього часу, на прохання класного керівника не відгукується, контакту зі школою не підтримує, не цікавиться успіхами сина у освітній діяльності, із учителями не спілкується.

Згідно характеристики Запорізької школи-інтернату «Козацький ліцей» від 10.11.2025 року ОСОБА_6 навчається у Запорізькій школі-інтернаті «Козацький

ліцей» з 1 вересня 2023 року по теперішній час. До навчання ставиться добре, має бажання вчитися. Заняття відвідує регулярно, уроки пропускає тільки з поважної причини. Має навчальні досягнення достатнього рівня. Навчається не в повну міру своїх можливостей. Має зорову пам`ять, швидко і гарно запам`ятовує навчальний матеріал. Виявляє творче, образне мислення, Має здібності до вивчення предметів природничо-математичного циклу. Має добрий загальний розвиток, на уроках не завжди уважний, але домашні завдання виконує постійно. До виконання доручень ОСОБА_7 ставиться відповідально. За характером врівноважений, веселий. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями класу. Захоплюється спортом. Батько, ОСОБА_1 , приділяє належну увагу навчанню та вихованню ОСОБА_7 , спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям сина, здійснює контроль за успішністю та поведінкою дитини. Батьківські збори відвідує регулярно. Мати, ОСОБА_8 , протягом останнього часу, на прохання класного керівника не відгукується, контакту зі школою не підтримує, не цікавиться успіхами сина освітній діяльності, із учителями не спілкується.

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_9 від. 10.11.2025 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 3 2021 року займається дитячим кроссфітом, характеризується високою фізичною піготовкою, має відмінну спортивну форму. Протягом відвідування кроссфіту досяг високих результатів. Брав участь в спортивних змаганнях з кросфіту різного рівня і значення. Вадим цілеспрямований та наполегливий у досягненні спортивних цілей. На тренування завжди Вадима супроводжує батько ОСОБА_11 . Батько приймає активну участь у житті дитини, сплачує витрати пов`язані з помісячною оплатою за тренування та спортивні змагання. Батько постійно цікавиться досягненнями сина та постійно комунікує з тренером. Мати ОСОБА_12 жодного разу на тренування сина не приводила. Участі у житті сина не приймала. Тренер Вадима жодного разу її не бачив.

Згідно довідки ТОВ «СТК «ХОРТ» від 13.11.2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , займається у секції по дитячому настольному тенісу понад 2-х років. Має високі досягнення у цьому виду спорту. Дисциплінований і працелюбний. Активний учасник спортивних змагань. Вадим має високі показники фізичної підготовки, цілеспрямований, проявляє високу працездатність на тренуваннях. На тренування завжди приходить у супроводі батька, який приділяє увагу в сімейному вихованні сина. Батько ОСОБА_1 проявляє зацікавленість у спортивному житті ОСОБА_7 , щонеділі спілкується з тренером на предмет досягнень дитини. Батько формує в синові впевненість у собі, вчить соціальних навичок, критичного мислення та як справлятися з емоціями, готуючи його до реалій життя. Фінансові витрати несе батько. Мати ОСОБА_7 жодного разу тренування не відвідувала. З тренером жодного разу не спілкувалась.

За інформацією лікаря ОСОБА_13 з січня 2023 року останньою надаються консультації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з приводу захворювань. Батько ОСОБА_1 з січня 2023 року супроводжує сина у разі потреби на індивідуальний прийом до лікаря, крім того цікавиться станом здоров`я дитини. В разі захворювання (ГРВl, грип та ін.) займається лікуванням згідно призначенню лікаря. За вказаний період були випадки онлайн-консультацій. Оплату за надані послуги здійснює батько. Мати ОСОБА_6 жодного разу на протязі вказаного періоду до лікаря щодо стану здоров`я сина не зверталась.

Районна адміністарція Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування надала суду висновок від 04.12.2025 року, з якого вбачається наступне:

«Малолітній ОСОБА_3 , 2013 р.н., мешкає разом із батьком ОСОБА_1 . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 28.11.2025, складеного відділом по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради встановлено, що дитина забезпечена всім необхідним, має окреме спальне місце, окрему кімнату. В наявності куточок для заняття фізичною культурою, шведська стінка, мати, гімнастичні кільця ...

Відповідно до інформації ОСОБА_14 , яка надає кваліфіковану консультацію з вивчення англійської мови, встановлено, що малолітній ОСОБА_3 , 2013 р.н., з вересня 2024 року відвідує он-лайн заняття з вивчення англійської мови. За період навчання комунікація ведеться виключно з батьком дитини, який також проводить оплату за надані послуги. Мати дитини успіхами сина ніколи не цікавилася ...

Відповідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Однак відповідно матеріалів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, встановлена інша адреса реєстрації: АДРЕСА_3 . 28.11.2025 спеціалістами відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно з представниками патрульної поліції здійснили виїзд за адресою реєстрації ОСОБА_15 , а саме: АДРЕСА_3 . Однак потрапити до помешкання не вдалося, оскільки вдома нікого не було, або двері навмисно ніхто не відчинив. Зі слів сусідки (кім.8) встановлено, що за вказаною адресою ніхто не мешкає вже тривалий час. Того ж дня також був здійснений виїзд за адресою: АДРЕСА_2 . Потрапити також не вдалося. Залишені запрошення. Через деякий час ОСОБА_15 в телефонному режимі повідомила, що до суду приходить не хоче. На прохання прийти до відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надати пояснення також відмовилась. На запрошення до районної адміністрації на засідання комісії з питань захисту прав дитини також відповіла відмовою. Також відмовилась називати своє фактичне місце проживання. Прете 02.12.2025 ОСОБА_15 подала заяву до районної адміністрації (№№ 4799/01-34/22.01), в якій зазначила, що має іншу родину, сином опікується батько, Мати згодна із позбавленням її батьківських прав.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_1 , повідомив членам комісії, що підтримує свої позовні вимоги. Синм опікується самостійно, сплачує всі витрати пов`язані зі спортом, навчанням. та інше.

Комісія з питань захисту прав дитини виходить з того, то позбавлення батьківських прав матері дитини с виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері так і для дитини (ст. 166 CK України).

Відповідно до положення постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав можна зробити висновок, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону не можливо.

Враховуючи матеріали справи, а також не бажання матері здійснювати свої батьківські обов`язки, визнання позову, можна зробити висновок, по матір хлопця не намагається боротися за своє право бути матір`ю, брати участь у вихованні, спілкуванні з сином, ігнорує можливість змінити ставлення до виховання дитини.

Ухиляння від виховання своєї дитини це свідома та навмисна відсутність турботи, відповідальності та ігнорування потреб дитини. Керуючись ч.2, 4.3, ст. 150, ст. 151, ст. 152, ч.4 ст. 155, п.2, ч.1 ст. 164, ст. 165, ст. 171 Сімейного кодексу України, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району від 03.12.2025 протокол № 47, районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, вважає доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_12 ».

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Пунктами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою 27.02.1991 (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно із ст. 18 Конвенції батьки або законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їхнього основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» а кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п. 16 цієї постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд установив, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї неповнолітньої дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток доньки, не цікавиться її життям, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, що свідчить про те, що нехтування своїми батьківськими обов`язками є свідомим, тому позбавлення відповідача батьківських прав повністю відповідає інтересам неповнолітньої дитини сторін.

При цьому суду не було надано доказів, які свідчили б про те, що відповідач був позбавлений можливості виконувати обов`язки по вихованню дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третія особа районна адміністарція Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити, що датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення, що зазначена у вступній частині цього судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін