УХВАЛА

12 січня 2026 року

м. Київ

справа № 142/726/14-ц

провадження № 61-16218ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 25 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 19 червня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 25 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Піщанського районного управління юстиції Вінницької області по актовому запису № 30 розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_3 залишено прізвище « ОСОБА_5 ».

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 листопада 2025 року, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Піщанського районного суду Вінницької області

від 19 червня 2014 року з підстав передбачених пунктом 1 частини другої статті 358 ЦПК України.

23 грудня 2025 року засобами електронної пошти представник

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 25 листопада 2025 року

у справі № 142/726/14-ц.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується, а також клопотання особи, яка подає скаргу.

Згідно зі статтею 409 ЦПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 листопада 2025 року, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Піщанського районного суду Вінницької області

від 19 червня 2014 року у справі № 142/726/14.

В прохальній частині касаційної скарги представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Вінницького апеляційного суду

від 25 листопада 2025 року, при цьому не зазначає, яке рішення за результатом розгляду касаційної скарги має постановити Верховний Суд.

Таким чином, в порушення пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України викладене в касаційній скарзі клопотання (процесуальна вимога) сформульована некоректно, без урахування рішень судів першої та апеляційної інстанції та повноважень суду касаційної інстанції.

Визначення судових рішень, які є предметом касаційного оскарження та формулювання клопотання (процесуальної вимоги) має істотне значення як при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) так і під час касаційного розгляду.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній судових рішень, які оскаржують та викладенням клопотання (процесуальної вимоги) щодо оскаржених судових рішень з урахуванням повноважень Верховного Суду передбачених статтею 409 ЦПК України.

У разі подання уточненої касаційної скарги в електронній формі заявник має надати докази надсилання касаційної скарги листом з описом вкладення іншим учасникам справи, якщо вони не зареєстровані в системі Електронний Суд.

У разі подання уточненої касаційної скарги засобами поштового зв`язку, копії скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розміру.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час подачі позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений законом станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Станом на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був установлений у розмірі 3 028 грн.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на зазначене, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання цієї касаційної скарги у розмірі 605, 60 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір».

Таким чином, на підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду заявнику необхідно надати документ, що підтверджує його сплату

у розмірі 605, 60 грн або документи, що підтверджують підстави звільнення заявника від його сплати відповідно до закону.

Згідно частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2, на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 25 листопада 2025 року у справі № 142/726/14 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення заявнику та/або його представнику копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян