Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 січня 2026 рокуселище Романів

Романівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Шакалова А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, м. Львів, 79029, до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. Рух справи

1.1. 03 листопада 2025 року позовна заява надійшла до суду, того ж дня справа була розподілена головуючому судді Шакалову А.В.

1.2. 06 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Копію ухвали направлено сторонам у справі.

1.3. Позивач у справі належним чином повідомлений про розгляд справи. Конверт, що направлявся на адресу відповідача, повернувся до суду з поштовою довідкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

1.4. Ухвалою суду від 30 грудня 2025 року постановлено розмістити оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України про відкриття провадження у цій справі.

1.5. Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

1.6. Згідно з частиною 11 статті 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше ніж за 24 години до дати відповідного судового засідання. З моменту опублікування оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

1.7. Отже, судом здійснено всі заходи, передбачені ЦПК України, для повідомлення відповідача про розгляд справи. З урахуванням вимог пункту 3 частини 8 статті 128 та частини 11 статті 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи.

1.8. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи у судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

2. Короткий виклад позиції позивача

2.1. 20 грудня 2022 року між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 100231977 про фінансовий кредит у розмірі 6000 грн на умовах строковості, зворотності та платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором.

2.2. Відповідно до договору № 100231977 сума виданого кредиту становить 6000 грн; строк кредиту - 105 днів, з 20.12.2022 по 04.04.2023. Тип процентної ставки - фіксована, 3 % за кожен день користування кредитом.

2.3. 29 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 94-МЛ/Т, відповідно до якого предметом договору є право грошової вимоги до відповідачки.

2.4. Свої зобов`язання відповідач за вищевказаним кредитним договором не виконала, а тому загальний розмір заборгованості становить 21330 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за тілом кредиту - 6000 грн, простроченої заборгованості за процентами - 15030 грн, простроченої заборгованості за комісією - 300 грн.

2.5. На підставі викладеного позивач вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1. Обставини справи, встановлені судом, та законодавство, що регулює правовідносини сторін

1.1. 20 грудня 2022 року між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 100231977.

1.2. Відповідно до умов договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язалася повернути надані кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також здійснити всі платежі за кредитом у встановлених цим договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за договором у повному обсязі.

1.3. Кредитний договір було підписано одноразовим електронним ідентифікатором L12129, який був направлений відповідачу 20.12.2022 о 18:00 годині на номер телефону НОМЕР_2 .

1.4. Факт переказу коштів підтверджується платіжним дорученням від 20 грудня 2022 року № 56207899, що міститься у матеріалах справи.

1.5. Свої зобов`язання відповідач за вищевказаним кредитним договором не виконала, а тому станом на 19 вересня 2025 року загальний розмір заборгованості становить 21330 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за тілом кредиту - 6000 грн, простроченої заборгованості за процентами - 15030 грн, простроченої заборгованості за комісією - 300 грн.

1.6. Вказані вище суми підтверджуються розрахунками заборгованості, що є додатками до позовної заяви та містяться у матеріалах справи.

1.7. 29 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 94-МЛ/Т, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги, а відповідно до статті 512 ЦК України позивач набув статусу нового кредитора, що підтверджується витягом з реєстру боржників.

2. Законодавство, що регулює спірні правовідносини

2.1. Частиною третьою статті 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.

2.2. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

2.3. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

2.4. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

2.5. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

2.6. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

2.7. Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

2.8. Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

2.9. Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться.

2.10. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

2.11. Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

2.12. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач) лише приєднується до умов договору, з якими він ознайомлений.

2.13. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

2.14. Вимогами частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

2.15. Відповідно до частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту у повному обсязі.

2.16. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що у разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

2.17. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка, підписавши кредитний договір, підтвердила, що ознайомилася з його умовами та прийняла їх.

2.18. Відповідачем не надано суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, а також доказів, що свідчать про повне погашення заборгованості; право на подання відзиву не використано.

2.19. Враховуючи, що фактично перераховані та використані за цільовим призначенням кошти у добровільному порядку відповідачем позивачу не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у частині тіла кредиту 6000 грн та процентів 15030 грн.

3. Щодо вимог у частині стягнення заборгованості за комісією

3.1. 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

3.2. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції, чинній на момент укладення договору) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, та надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, та які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум, а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.

3.3. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит, споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків, у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за відповідний період часу, баланс рахунку на початок та кінець такого періоду, дати та суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована процентна ставка, а також будь-які інші платежі, передбачені договором про споживчий кредит.

3.4. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

3.5. Згідно з частиною другою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

3.6. З урахуванням викладеного комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць.

3.7. Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 дійшла висновку, що умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною.

3.8. За обставин цієї справи кредитним договором встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

3.9. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

3.10. З урахуванням викладеного вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 300 грн є безпідставними та задоволенню не підлягають.

3.11. Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

4. Щодо судових витрат

4.1. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

4.2. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

4.3. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» понесло витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн, що підтверджується договором про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025, актом надання послуг від 19 вересня 2025 року та детальним описом наданих послуг.

4.4. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу має бути співмірним зі складністю справи, часом та обсягом наданих послуг.

4.5. Суд вважає, що принципу співмірності у цій справі відповідатиме сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

4.6. За подання позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, який підлягає стягненню з відповідачки.

4.7. При ухваленні рішення суд керувався ст. ст. 4, 12, 13, 76, 77, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 526, 527, 1049,1050,1054, 1077 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію», суд, -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

1.2. Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість у сумі 21030 (двадцять одну тисячу тридцять) гривень.

1.3. У задоволенні позовних вимог у частині стягнення комісії відмовити.

1.4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

1.5. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

2.1. Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

2.2. Повний текст рішення виготовлено 13.01.2026.

СуддяАндрій ШАКАЛОВ