Справа № 467/1297/25
Провадження № 2/467/28/26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2026 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Арбузинка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.04.1999 року Універсальною товарно-сир`євою біржею укладено договір № 305 купівлі-продажу нерухомого майна, за яким ОСОБА_2 , діючий від свого імені, а також від імені ОСОБА_3 та від імені сина ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_1 купила квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Здійснену угоду купівлі-продажу нерухомого майна вважає дійсною, так як сторони виконали всі дії, передбачені нею, але вказана угода нотаріально не посвідчена через ліквідацію товарної біржі. Посилаючись на ці обставини, позивач в позовній заяві просить визнати договір купівлі-продажу квартири дійсним.

Ухвалою від 16 вересня 2025 року відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 20 листопада 2025 року залишено без розгляду в частині позовної вимоги щодо визнання права власності на квартиру та продовжено розгляд справи щодо позовної вимоги про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Крім того, залучено до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог, прохала розглянути справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву про відсутність заперечень щодо задоволення позову, прохав розглянути справу у його відсутність.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи між ОСОБА_2 , який діяв від себе, а також від імені ОСОБА_3 та від імені сина ОСОБА_4 , за дорученням, завіреним державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори 15 грудня 1998 року та з ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 .

Всі умови угоди сторонами були виконані, у нотаріуса зазначена угода посвідчена не була.

Дана угода згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» була зареєстрована на Універсальній товарно-сир`євій біржі 30.04.1999 року за № 305.

З технічної документації на нерухоме майно вбачається, що нерухоме майно на момент продажу належало відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Арбузинською селищною радою 07 вересня 1998 року відповідно до розпорядження № 89 від 07.09.1998 року, зареєстрованого в Первомайському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 2703.

Право власності на квартиру зареєстровано у Арбузинському бюро технічної інвентаризації 05.05.1999 року за № 2703 на ім`я ОСОБА_1 , підстава реєстрації договір купівлі-продажу № 305 від 30.04.1999 року.

Згідно з застереженнями, що містяться в ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК, правовий статус майна, а також права та обов`язки суб`єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття.

Положеннями ст. 42 ЦК УРСР 1963 року, який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми (простої або нотаріальної).

Згідно з вимогами ст. 227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням.

Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК 1963 року.

В той же час, відповідно до правил ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або об`єктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

На даний час біржа ліквідована як юридична особа. За таких обставин позивач позбавлений можливості нотаріального посвідчення угоди. З моменту укладання договору позивач користувалася придбаним житлом.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання угоди дійсною є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 30 квітня 1999 року між ОСОБА_2 , який діяв від свого імені та від імені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , який зареєстрований на Універсальній товарно-сир`євій біржі 30.04.1999 року за № 305, за яким ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива