Провадження № 2/161/2037/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антіпової Т.А.

за участю секретаря судового засідання Семенової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

27.11.2025 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 , який зареєстрований 16 червня 2002 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 492.

Вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16 червня 2002 року.

Мають спільних дітей, неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сімейне життя не склалося, шлюбні відносини припинені, будь-які взаємні права та обов`язки між сторонами відсутні. Шлюб існує формально, сторони проживають окремо протягом останніх 2 років. Примирення між ними неможливе, та суперечить інтересам сторін. Просить суд розірвати шлюб.

Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 грудня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі (а.с.15)

Позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання також не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.17).

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, з`ясувавши позицію сторін, викладену в письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають у шлюбі з 16 червня 2002 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис 492 (а.с.12).

За час перебування в зареєстрованому шлюбі у сторін народилось двоє дітей,ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10,11).

З матеріалів справи вбачається, що причиною розірвання шлюбу стало те, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть.

За таких обставин, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Сторони зазначені обставини у справі не заперечували, фактично їх визнали, тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, такі обставини не підлягають доказуванню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим та таким, що суперечить інтересам кожного з них.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, яка зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За такої сукупності обставин, з огляду на те, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо, спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім`я існує формально, тому суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Питання про стягнення судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 89, 206, 211, 247, 259, 263-265, 272-274 ЦПК України, на підставі ст.ст. 24, 110 - 115 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцем міста Луцьк Волинської області, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженкою міста Тернопіль, зареєстрований 16 червня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис 492 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду відповідно до частин 1 та 2 ст. 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 12 січня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.А. Антіпова