Справа № 364/1154/25
Провадження № 2/364/95/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2026 року, Володарський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Ткаченко О.В.,

за участі секретаря судових засідань Бондаренко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , про відвід судді Ткаченко Олександра Васильовича у справі №364/1154/25 (провадження № 2/364/95/26) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Клочко Олександр Петрович про визнання права власності у порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

В провадженні Володарського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Клочко Олександр Петрович про визнання права власності у порядку спадкування.

24.12.2025 року представник позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» подав заяву про відвід судді, яку він мотивував тим, що суддя Ткаченко Олександр Васильович раніше вже розглядав справу № 364/406/25 між тими самими сторонами з ідентичних підстав. Тому вважає, що у межах попереднього розгляду у судді вже сформувалась позиція щодо розгляду справи, а тому він може бути упередженим при розгляді справи № 364/1154/25.

15.12.2025 року Ухвалою Володарського районного суду Київської області було призначено підготовче судове засідання справи на 28.01.2026 року та прийнято рішення клопотання про відвід судді Ткаченко О.В. розглядати 28.01.2026 року для з`ясування думки всіх учасників процесу.

05.01.2026 року представник позивача Бевзи О.В. та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» подав заяву про прискорення розгляду заяви про відвід судді Ткаченко О.В..

06.01.2026 року Ухвалою Володарського районного суду Київської області було призначено розгляд клопотання про відвід судді з повідомленням учасників справи.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вивчивши заяву про відвід судді Ткаченко О.В., заслухавши пояснення представників сторін в режимі відеоконференції, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після сплину вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строк, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обгрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що постановляється ухвала, яка оформлюється окремим документом. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Оскільки заява про відвід надійшла до суду 24.12.2025 року, а судове засідання по справі призначено на 28.01.2026 року, тому питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Стаття 126 Конституції України гарантує незалежність і недоторканість суддів та забороняє вплив на суд у будь-який спосіб.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Вивчивши викладені представником позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 доводи заяви про відвід, суд приходить до висновку про недостатність наведених в заяві про відвід підстав, які б свідчили про необ`єктивність та упередженість судді при вирішенні даної цивільної справи, проте суд вважає, що заява про відвід судді повинна бути задоволена з наступних підстав.

Право сторін на справедливий суд закріплене в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Однак при цьому частиною четвертою статті 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можуть бути підставами для відводу.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У Коментарі до попередньої редакції Кодексу суддівської етики, що був затверджений рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 № 1, наголошувалося, що інститут відводу і (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом; він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. Судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумніви у його об`єктивності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.11.2021 у справі № 11-202сап21 звернула увагу на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема для запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Визначення належного та безстороннього суду є первинним щодо вчинення процесуальних дій у справі.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02), практику якого суд застосовує як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), ЄСПЛ зазначив, що не зважаючи невстановлення обставин, що свідчили б про упередженість конкретного судді, але все одно визнав порушення статті 6 Конвенції через наявність лише сумнівів в його упередженості.

Так, ЄСПЛ зауважив, що за його усталеною практикою наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

З метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, на підставі ст. 36 ЦПК України заявлений по справі відвід судді Ткаченко О.В. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 39, 40 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заявупредставника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , про відвід судді Ткаченка Олександра Васильовича у справі №364/1154/25 (провадження № 2/364/95/26) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Клочко Олександр Петрович про визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити.

Передати справу №364/1154/25 (провадження № 2/364/95/26) до канцелярії Володарського районного суду Київської області для виконання вимог процесуального закону відповідно до ч. 3 ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ткаченко