ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
07 січня 2026 року Фастівський міськрайонний суд у складі головуючого судді Самухи В.О., за участю секретаря судового засідання Папруга А.С., розглянувши у відкритому судовому засідання в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
07 листопада 2025 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
За змістом заявлених позовних вимог представниця позивача стверджує, що позивач перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 1984 року.
Сторони спору від спільного подружнього життя неповнолітніх спільних дітей не мають.
Подружнє життя не склалося, шлюбні відносини станом на дату подання позову фактично припинені, сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства, відновлення шлюбних відносин не можливо.
З урахуванням викладеного, представниця позивача просила розірвати шлюб, зареєстрований 09 вересня 1984 року Тарнавською сільською радою Монастирищенського району Черкаської області, актовий запис № 6.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 листопада 2025 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено проводити судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Сторонам встановлені строки для надання заяв по суті спору - відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Позивач, представниця позивача в судове засідання не з`явилися, через систему «Електронний суд» від представниці позивача надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеними оголошеннями на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про її виклик до суду.
Крім того, конверт з ухвалою про відкриття провадження, із судовою повісткою, позовною заявою з додатками, повернувся без вручення із зазначенням працівником поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подала, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Як передбачено п. 2 ч . 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення (ч. 4 ст. 130 ЦПК України).
Отже, відповідачка вважається такою, що була повідомленою про час і дату проведення судового засідання, її неявка не перешкоджає проведенню судового розгляду.
З урахуванням викладеного, на підставі приписів частини 1 статті 233 ЦПК України, суд проводить розгляд справи без участі позивача та відповідачки.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З урахуванням викладеного, керуючись приписами статті 280 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення.
Ознайомившись зі змістом доводів, викладених в позовній заяві, безпосередньо дослідивши долучені до справи докази, суд встановив наступні обставин справи.
Судом встановлено, що 09 вересня 1984 року між сторонами спору був укладений шлюб, зареєстрований Тарнавською сільською радою Монастирищенського району Черкаської області, актовий запис № 6.
Відповідні обставини підтверджуються долученими до справи письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 22).
Від шлюбу сторони неповнолітніх спільних дітей не мають.
Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами спору припинені, сторони спору разом не проживають і не ведуть спільного господарства, бажання щодо поновлення шлюбних відносин у позивача відсутнє, позивач категорично наполягає на розірванню шлюбу.
Згідно приписів частини 1 статті 56 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Згідно приписів частини 2 статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
За змістом приписів частини 4 цієї статті, сім`я створюється, в тому числі, й на підставі шлюбу.
Згідно частини 6 статті 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.
За змістом частини 9 цієї статті, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Згідно приписів частини 1 статті 18 СК України, кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.
Згідно пункту 3 частини 2 цієї статті, одним із способів сімейних прав є припинення правовідношення.
Згідно приписів частини 1 статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно приписів частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно приписів частини 3 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
За змістом частини 4 цієї статті, примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно приписів частини 2 статті 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно частини 1 статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно приписів частини 1 статті 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Згідно приписів частини 1 статті 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.
Згідно приписів частини 2 цієї статті, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно роз`яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Згідно правової позиції, висловленої в Постановах КЦС ВС від 08 листопада 2019 року по справі № 569/458/18, від 12 березня 2018 року по справі № 711/2868/17-ц, вставлення обставин того, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, а збереження шлюбу суперечать інтересам як позивача, так і відповідача, є підставою для ухвалення рішення про розірвання шлюбу.
Враховуючи встановлені судом обставини справи та наведене вище правове регулювання спірних відносин, суд приходить до переконання щодо необхідності задоволення позовних вимог та ухвалення рішення про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами спору, так як станом на дату розгляду справи в суді шлюбні відносини сторін спору фактично припиненні, збереження сім`ї виглядає неможливим, сторони не мають наміру продовжувати шлюбні відносини, а волевиявлення позивача щодо припинення шлюбу є категоричним та усвідомленим.
Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
З урахуванням викладеного, керуючись приписами статті 56 Конституції України, статті 3, 7, 18, 21, 24, 56, 104, 110, 114 СК України, статті 264-265, 280-282, 354 ЦПК України,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 09 вересня 1984 року Тарнавською сільською радою Монастирищенського району Черкаської області, актовий запис № 6.
Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Самуха В.О.