06.01.2026 Справа № 756/1891/25
Справа № 756/1891/25
Провадження № 2-др/756/15/26
06 січня 2026 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха О.О., розглянувши заяву представника відповідача - адвоката Марчука Германа Володимировича, про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.12.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 3 916,80 грн.; моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 352,39 грн.

Представник відповідача - адвокат Марчук Г.В., 10.12.2025 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив здійснити розподіл судових витрат, стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 35 452,90 грн.

19.12.2025 представником позивача - адвокатом Мещаніновим А.М., подано клопотання про зменшеня розміру витрат відповідача на правничу допомогу до 5 000,00 грн., виходячи з фактичного обсягу наданих послуг та з урахуванням того, що усі процесуальні документи, вартість підготовки яких серед іншого заявлена стороною відповідача до стягнення, були подані безпосередньо відповідачем за підписом останнього. У зв`язку з цим заявлений стороною відповідача до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованим та завищеним.

03.01.2026 представником відповідача подані заперечення на клопотання представника позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, у яких зазначено, що викладені у клопотанні твердження не відповідають дійсності та не доводять наявності підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки послуги правничої допомоги надаються ним відповідачу безперервно з 01.03.2025 (часу відкриття провадження провадження у справі), а факт виконання ним робіт підтверджений актом приймання - передачі виконаних робіт від 10.12.2025, який містить їх детальний перелік.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 у позові також було заявлено клопотання про стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн., проте питання щодо розподілу цих витрат позивача судом не було вирішене під час ухвалення рішення від 05.12.2025.

У поданому відповідачем відзиві на позовну заяву 10.03.2025 останній заперечував проти стягнення з нього на користь позивача зазначеної суми витрат на професійну правничу допомогу, вважав її недоведеною належними та допустимими доказами з огляду на те, що зі змісту договору про надання правової допомоги № 02/2015 від 10.01.2025 вбачається, що позивач доручила адвокату Мещанінову А.М. надання правової допомоги та здійснення представництва її інтересів лише у спорі щодо стягнення моральної шкоди, щодо матеріальної шкоди у вказаному договорі не йдеться. Пунктом 5.1 договору № 02/2015 від 10.01.2025 передбачено, що за правову допомогу клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 10 000,00 грн, з яких 4 000,00 грн. в момент підписання договору, інша частина після винесення рішення на користь клієнта, проте доказів здійснення позивачем на рахунок адвоката винагороди в розмірі 4 000, 00 грн, яка повинна була бути здійснена 10.01.2025, не надано. Наданий акт приймання-передачі наданих послуг не містить дати його складання, акт підписаний і клієнтом і адвокатом та містить відомості про те, що адвокат уже надав клієнту послуги відповідно до договору на 10 000,00 грн, а клієнт ці послуги прийняв без претензій по якості, повноті, строках та обсягу. При цьому, у суму 10 000,00 грн, згідно розрахунку суми гонорару за надання правової допомоги, який є додатком № 1 до договору про надання правової допомоги № 02/2015 від 10.01.2025, входить також сума 1 500,00 грн. за таку послугу як участь у судовому засіданні, якого на час підписання акту ще не було.

Відповідно до ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що на вирішення суду винесено питання лише щодо розподілу судових витрат, суд ухвалив додаткове рішення без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, матеріали справи, суд приходить до наступного.

За приписами ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до позиції Верховного суду, викладеній у його постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 21.01.2021 року у справі №280/2635/20, діюче законодавство передбачає нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/ третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.12.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 3 916,80 грн.; моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 352,39 грн. У вказаному рішенні судом не вирішено питання про розподіл витрат позивача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

З наданих стороною позивача доказів на підтвердження понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу вбачається, що 10.01.2025 між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Мещаніновим А.М. було укладено Договір про надання правової допомоги № 02/2025.

Відповідно до пункту 5.1. Договору за правову допомогу клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 10 000,00 грн., з яких 4 000,00 грн. в момент підписання договору, інша частина після винесення рішення на користь клієнта.

У п. 5.3 Договору зазначено, що фактичні витрати адвоката, пов`язані з участю в судових засіданнях під час розгляду справи оплачуються клієнтом за кожне судове засідання в розмірі 1500,00 грн.

Відповідно до Акту про прийняття-передачу наданих послуг до Договору про надання правової допомоги № 02/2025 від 10.01.2025 адвокат Мещанінов А.М. надав позивачу послуги, загальна вартість яких становить 10 000,00 грн. У розрахунку суми гонорару зазначено, що загальна сума гонорару складає 10 000,00 грн. та включає: ознайомлення та вивчення наявних у клієнта медичних документів, висновків психіатра, наявних матеріалів, доказів щодо конфлікту між сторонами, який мав місце 20.04.2024 - 1 500,00 грн. (1,5 год.); пошук та аналіз судової практики з питань щодо відшкодування моральної шкоди, вивчення правових висновків Верховного Суду з даних правовідносин - 2 000,00 грн. (2 год.); проведення психологічно-соціальної експертизи - 2 000,00 грн. (2 год.); підготовка позову - 3 000,00 грн.; участь у судовому засіданні - 1 500,00 грн.

З наданих представником відповідача доказів в обгрунтування заявлених судових витрат на професійну правничу допомогу убачається, що 01.03.2025 між відповідачем ОСОБА_2 та адвокатом Марчуком Г.В. був укладений Договір про надання правової допомоги № 38-2025.

Пунктом 1.3. Договору передбачено, що обсяг наданих послуг фіксується сторонами в акті-приймання передачі виконаних робіт. Акт приймання-передачі підписується сторонами в останній робочий день місяця, в якому надаються послуги. Підписанням акту клієнт погоджується, що послуги надані своєчасно та в повному обсязі.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 Договору за надання правової допомоги клієнт сплачує виконавцю гонорар. Розмір гонорару за правову допомогу, що надається за цим договором, визначається сторонами в акті-приймання передачі виконаних робіт виходячи з обсягу наданих виконавцем послуг.

Згідно з п. 3.4 Договору плата за надану правову допомогу здійснюється замовником протягом 10 банківських днів з дня підписання сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт.

02.09.2025 між відповідачем ОСОБА_2 та адвокатом Марчуком Г.В. укладено Додаткову угоду № 39-2025 до Договору про надання правової допомоги № 38-2025, пунктом 3.2 якої передбачено, що розмір гонорару за правову допомогу, що надається за цим Договором, визначається сторонами в акті-приймання передачі виконаних робіт виходячи з обсягу наданих виконавцем послуг.

В Акті №1 приймання-передачі виконаних робіт від 10.12.2025 зазначено, що гонорар виконавця за виконані роботи з надання правової допомоги становить 50 000,00 грн. та включає наступні послуги: складення відзиву; складення клопотання про залишення без розгляду відповіді на відзив; складення заперечень на відповідь на відзив; складення клопотання про долучення доказу до матеріалів справи; складення повідомлення про повторне направлення доказів; ознайомлення з матеріалами справи в Оболонському районному суді м. Києва 12.09.2025; участь адвоката Марчука Г.В. у судових засіданнях 18.09.2025, 25.11.2025 та 05.12.2025.

Обсяг послуг та їх вартість погоджені відповідачем, про що свідчить підпис останнього в Акті № 1 від 10.12.2025.

Положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19.

Відповідно до позиції Верховного суду, викладеній у його постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 21.01.2021 року у справі №280/2635/20, діюче законодавство передбачає нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/ третьою особою чи тільки має бути сплачено.

При цьому, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо).

Разом з тим, відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17 стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Перевіривши наявні у матеріалах справи докази та доводи представників сторін на відповідність заявлених до стягнення сум наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи, що позов задоволено частково, суд приходить до висновку про те, що заява представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 909,42 грн. При цьому, суд не приймає до уваги твердження сторони відповідача про те, що наданий стороною позивача Акт приймання-передачі наданих послуг є неналежним доказом понесених позивачем судових витрат, оскільки акт підписаний сторонами договору про наданння правової допомоги: позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Мещаніновим А.М., та в акті зазначено, що він складений на виконання Договору про надання правової допомоги № 02/2025 від 10.01.2025. Внесення до акту такої послуги як участь адвоката у судовому засіданні, вартість якої є фіксованою у розмірі 1 500,0 грн., яке станом на час підписання акту фактично ще не відбулося, не впливає на висновок суду про доведеність виконання адвокатом Мещаніновим А.М. вказаної послуги на користь клієнта зважаючи на його присутність у всіх судових засіданнях під час розгляду справи судом та узгодження вартості такої послуги у договорі про надання правової допомоги від 10.01.2025. Також судом враховано усталену практику Верховного Суду з приводу того, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.

Оцінюючи подані представником відповідача докази на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн., яка включає наступні роботи (послуги): складення відзиву; складення клопотання про залишення без розгляду відповіді на відзив; складення заперечень на відповідь на відзив; складення клопотання про долучення доказу до матеріалів справи; складення повідомлення про повторне направлення доказів; ознайомлення з матеріалами справи в Оболонському районному суді м. Києва 12.09.2025; участь адвоката Марчука Г.В. у судових засіданнях 18.09.2025, 25.11.2025 та 05.12.2025, суд дійшов висновку про те, що стороною відповідача не доведено надання адвокатом Марчуком Г.В. правничої допомоги відповідачу у даній справі саме з 01.03.2025. При цьому, суд виходить з того, що заяви по суті та клопотання з процесуальних питань, про які йдеться мова в Акті приймання-передачі виконаних робіт від 10.12.2025, підписані самим Тютюнником І.О., і лише 02.09.2025 адвокат Марчук Г.В. через підсистему «Електронний суд» направив до суду повідомлення № 88294 про надання йому доступу до матеріалів справи як представнику відповідача, який діє на підставі ордеру серії АІ № 1990361, виданого 02.09.2025 на підставі договору про надання правової допомоги № 39-2025 від 02.09.2025 (а.с. 184). Вказаний ордер наявний у матеріалах справи. Натомість, у доданому до заяви про ухвалення додаткового рішення договорі про надання правової допомоги № 38-2025 від 01.03.2025 не зазначено, що відповідач доручає адвокату Марчуку Г.В. надавати йому правову допомогу щодо захисту його прав та інтересів у цивільній справі № 756/1891/25.

Таким чином, доведеним суд вважає виконання адвокатом Марчуком Г.В. наступних робіт під час надання правової допомоги відповідачу у справі № 756/1891/25, а саме: ознайомлення з матеріалами справи в суді 12.09.2025; участь у судових засіданнях 18.09.2025, 25.11.2025 та 05.12.2025. При цьому, у судовому засіданні 05.12.2025 жодна правнича допомога відповідачу адвокатом Марчуком Г.В. не надавалася, оскільки у вказаному судовому засіданні було лише оголошено судове рішення.

Зважаючи на викладене, ураховуючи складність та значення справи для сторін, обсяг проведеної представником відповідача роботи, керуючись принципами співмірності, необхідності та розумності судових витрат, їх значимості для справи, беручи до уваги часткове задоволення позову та клопотання сторони позивача про зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір заявлених відповідачем до стягнення судових витрат та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн., у зв`язку з чим заява представника відповідача підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 270, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 909 (дві тисячі дев`ятсот дев`ять) гривень 42 копійки.

В іншій частині у задоволенні вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині у задоволенні вимог відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відомості про сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя О.О. Тиха