Справа № 485/2330/25
Провадження № 2/485/61/26
УХВАЛА

іменем України

08 січня 2026 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючий - суддя Соловйов О.В.,

секретар судового засідання Гусарова І.М.,

за участю представника відповідача - Бойченка Г.А. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду м. Снігурівка клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених сум пенсії,

встановив:

У провадженні Снігурівського районного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа № 485/2330/25 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених сум пенсії.

16 грудня 2025 року судом зареєстровано клопотання представника відповідача Бойченка Г.А., яке сформовано в системі "Електронний суд" 15 грудня 2025 року, про зупинення провадження у справі, з посиланням на п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, до набрання законної сили судового рішення по адміністративній справі № 400/10987/25 за позовом ОСОБА_2 до Центру оцінювання функціонального стану особи про визнання протиправним та скасування рішення від 25.02.2025 № В1013.

В судовому засіданні представник відповідача Бойченко Г.А. підтримав подане ним клопотання про зупинення провадження у справі, просив суд його задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не прибув, згідно поданої письмової заяви просив розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Положеннями ч.1 ст. 252 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав для зупинення провадження по справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Крім цього, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року викладено висновок про те, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. В справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності звільнення з роботи позивача. Проте, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України не вказав конкретну іншу справу та обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі».

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров"я України" про визнання протиправним та скасування рішення від 25.02.2025 № В1013. Ухвалою судді Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у справі №400/10987/25 за позовом ОСОБА_2 відкрито провадження за правилами спрощеного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження). На вказаний час по справі не прийнято остаточного рішення.

Разом з тим, всупереч вище наведених вимог законодавства, представником відповідача в поданому клопотанні про зупинення провадження у справі не наведено мотивів, які дають підстави дійти висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши клопотання представника відповідача, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №400/10987/25 за позовом ОСОБА_2 до Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров"я України" про визнання протиправним та скасування рішення від 25.02.2025 № В1013.

Слід зазначити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05 березня 2019 року у справі № 910/5425/18 та від 20 червня 2019 року в справі № 910/12694/18.

Керуючись ст. 251, 260, 353 ЦПК України, суд,

постановив:

В задоволенні клопотання представника відповідача, адвоката Бойченка Геннадія Анатолійовича, про зупинення провадження у справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 08 січня 2026 року.

Суддя О.В. Соловйов