Провадження № 2/161/1493/26
У Х В А Л А

13 січня 2026 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Ковтуненка В.В., вивчивши матеріали цивільної справи № 161/22642/25 за позовною заявою ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Пред`явлена позовна заява ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» ухвалою суду від 05 листопада 2025 року була залишена без руху.

Позовна заява ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» підлягає визнанню неподаною та поверненню позивачу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Для усунення цих недоліків, судом був установлений строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду від 05 листопада 2025 року. Представнику позивача засобами електронного зв`язку, зазначеними в позовній заяві надсилалась копія ухвали про залишення позову без руху.

06 листопада 2025 року представнику позивача було доставлено до електронної скриньки копію ухвали суду від 05 листопада 2025 року. 08 листопада 2025 року вказана ухвала була доставлена до електронного кабінету позивача.

Таким чином строк для усунення недоліків у позивача закінчився 20 листопада 2025 року. Однак станом на 13 січня 2026 року позивачем не усунуто недоліки та не виконано вимоги ухвали суду від 05 листопада 2025 року у спосіб, визначений безпосередньо у вказаній ухвалі суду.

При цьому, суд звертає увагу, та це вбачається із письмових матеріалів справи, що 31 грудня 2025 року на виконання ухвали суду від 05 листопада 2025 року представником позивача було подано заяву про усунення недоліків.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів:

1) довіреністю;

2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Однак, як вбачається із змісту ордера на надання правничої допомоги, що органом, у якому надається правова допомога, зазначено «суди загальної юрисдикції».

При цьому, 05 червня 2019 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 9901/847/18, визнала таким, що суперечить вимогам законодавства надання адвокатом на підтвердження своїх повноважень ордеру, у якому не зазначено конкретної назви органу (суду), в якому надається правова допомога, суд першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Таким чином, судові органи чітко відокремлені від інших органів державної влади.

Згідно з підпунктом 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

При цьому, від позивача до суду не надходило клопотань про продовження процесуального строку, встановленого судом. В свою чергу, судом було надано позивачу розумний та достатній строк для належного виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 9 ч. 1 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивачем, станом на 13 січня 2026 року, не усунуто недоліки та в порушення положень ч. 1 ст. 18 ЦПК України не виконано вимоги ухвали суду від 05 листопада 2025 року у строк, встановлений судом. А тому за таких обставин, позовна заява підлягає визнанню неподаною та поверненню позивачу.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з моменту її підписання суддею. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Ковтуненко