Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" січня 2026 р. Справа № 608/2252/25
Номер провадження2-др/608/2/2026
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Запорожець Л. М.
за участю секретаря с/з Фаштиковської М. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» адвоката Андрущенка Михайла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» адвокат Андрущенко М. В. звернувся в суд з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в загальній сумі 5000 гривень, яка складається з витрат на правничу допомогу.
Таке клопотання представник позивача адвокат Андрущенко Михайло Валерійович заявив у відповідності до ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України в позовній заяві.
У судове засідання сторони по справі не з`явились.
Представник позивача адвокат Андрущенко М .В. в клопотанні просив розгляд справи проводити без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Пунктами 3, 4 частини 1 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи вказані норми Цивільного процесуального кодексу України, суд ухвалює додаткове рішення у справі без участі сторін.
Суд, ухвалює додаткове рішення без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 23 грудня 2025 року Чортківським районним судом Тернопільської області було ухвалено заочне рішення, згідно якого позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова», місцезнаходження: м. Київ, вул. Верхній Вал, 10, поверх 2, офіс 5 до ОСОБА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості, задоволено.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, представник позивача просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 5000 гривень витрат на правничу допомогу, однак дана вимога не була вирішена.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до частин першої та другої статті 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.
06 травня 2025 року між адвокатом Андрущенком М. В. та ТОВ «Іннова Фінанс» було укладено договір про надання правничої допомоги.
Згідно акту виконання робіт, адвокат на юридичний супровід даної цивільної справи надав послуги на загальну суму 5000 гривень (складення правової документації процесуального характеру позовної заяви та супровід процесу розгляду справи в суді з питань пов`язаних із правами та інтересами Замовника, в будь-якому форматі судочинства, в т.ч., але не виключно із використанням ресурсу «Електронний суд»).
На виконання умов Договору позивачем було виплачено адвокату фактичні витрати у розмірі 5000,00 гривень, що стверджується платіжною інструкцією №6 від 26.12.2025 АТ «Райффазен Банк».
Враховуючи наведене, оцінивши письмові докази по справі, суд вважає, що вимоги представника позивача про відшкодування витрат пов`язаних із розглядом справи підлягають до задоволення.
Частиною 5 статті 270 ЦПК України, додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 270, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» адвоката Андрущенка Михайла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Суддя:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Оригінал додаткового рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2252/25.
Додаткове рішення набрало законної сили " " __________________ року.
Суддя: Л. М. Запорожець
Копію додаткового рішення видано " " __________________ року.