Справа № 466/7174/25
Провадження № 2/466/3086/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 січня 2026 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді Луців-Шумської Н.Л.

секретар Марочканич В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (79018, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

30.07.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося в суд через систему Електронний суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №4195428 від 21.10.2021 у сумі 21 189,21 грн., 2 422,40,00 грн. судового збору та 7 000грн. витрат на правничу допомогу.

У справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Копія позовної заяви з додатками скерована позивачем відповідачу, що підтверджується описом вкладення №284 Укрпошти, копія ухвали про відкриття провадження скеровані відповідачу супровідним листом за вказаною у матеріалах справи адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Копія ухвали про відкриття провадження скерована відповідачці на її електронну адресу, вказану у матеріалах справи ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 06.10.2025.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Отже, суд вважає, що відповідачка належним чином повідомлялася про розгляд справи судом. У встановлений строк відзиву на позов не подала.

Враховуючи наведене, суд, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України.

Згідно з ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів.

Судом встановлено, що 21.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №4195428, за умовами якого відповідачу відкрито рахунок та надано кредит в сумі 8 000,00 грн. строком на 15 днів у період з 01.10.2021 по 05.11.2021, зі сплатою процентів - 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Комісія за надання кредиту 1520,00грн.

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме перерахував грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору, що підтверджується виписками за кредитним договором.

Відповідачка порушила зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого допустила заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача, становить 21 189,21грн., і складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 7 334,00грн., заборгованості за відсотками 12 335,21 грн., заборгованості за комісією 1 520,00 грн.

23.02.2022 між ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимог №81-МЛ, відповідно до умов якого та у відповідності до ст.512 ЦК України ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №4195428 від 21.10.2021.

Правовідносини, що виникли між сторонами є договірними.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1, 2 ст. 1054 ЦК України).

У відповідності до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк.

Відповідно дост.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Суд вважає, що між сторонами був укладений кредитний договір, банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит, а останній користувався кредитними коштами, проте неналежним чином не виконував зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість.

Розмір заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, за відсутності заперечень відповідача, суд визнає обґрунтованим.

Щодо вирішення вимоги про стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 1 520,00грн, яка визначена умовами кредитного договору, і є платою безпосередньо за надання кредитних коштів позичальнику, суд покликається на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Як встановлено ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.

Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.

За таких обставин, умови договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 1 520,00 грн є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави визнати ОСОБА_1 боржником за цим платежем.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 7 334,00 грн. заборгованості по тілу кредиту, 12 335,21 грн. сума за відсотками.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов такого висновку.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані копія Договору про надання правової допомоги №0605 від 06.05.2025 року, акт наданих послуг від 23.06.2025, детальний опис наданих послуг від 23.06.2025.

Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 7000 грн, проте матеріали справи не містять інформації про те, що дійсно позивачем було сплачено вказану суму .

Відтак, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі, є завищеними, враховуючи категорію справи, яка не є складною, типовою для даного позивача, та час, який захисник міг би потратити на підготовку матеріалів, обсяг наданої адвокатом правничої допомоги не є значним. В цій частині заявлених вимог слід стягнути з відповідачки витрати на правничу допомогу в розмірі 3500грн., що буде співмірним, на думку суду, зі складністю та значенням справи для сторін.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.10,12,81,141,247, 58,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (, юридична адреса: 79018, Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1. корп. 28) заборгованість по тілу кредиті в розмірі 7 334,00 грн. (сім тисяч триста тридцять чотири гривні) та за відсотками в розмірі 12 335,21 грн. (дванадцять тисяч триста тридцять п`ять гривень двадцять одну копійку), а також 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судового збору 3500грн. (три тисячі п`ятсот гривень) витрат на правничу допомогу.

У стягненні платежів за комісією відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська