Справа № 167/12/26
Номер провадження 2/167/229/26
У Х В А Л А

06 січня 2026 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Требик В.Б., вивчивши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (дала ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за: 1) кредитним договором від 29 січня 2024 року № 26001-01/2024 в розмірі 21000 грн., який укладений між ТОВ «Стар файненс груп» та відповідачем; 2) кредитним договором від 31 січня 2024 року № 48808-01/2024 в розмірі 31000 грн., який укладений між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем;

3) кредитним договором від 29 січня 2024 року № 335265251 в розмірі 20616,81 грн., який укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем;

4) договором позики від 22 серпня 2024 року № 2311231 в розмірі 9900 грн., який укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Із змісту позовної заяви слідує, що 29 січня 2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 26001-01/2024, а 28 травня

2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Стар файненс груп» укладено договір факторингу № 28052024, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Далі, 31 січня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 48808-01/2024, а 24 травня 2024 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» і ТОВ «Аванс кредит» укладено договір факторингу № 24052024, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

29 січня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 335265251, 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, згідно якого ТОВ «Таліон плюс» набуло права грошової вимоги згідно реєстрів прав вимоги, а 27 лютого 2025 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» і ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 27/0225-01, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Крім того, 22 серпня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 2311231, а 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Тобто, в межах зазначеного позову об`єднано чотири позовні вимоги, які ґрунтуються на різних договорах, а саме: 1) кредитному договорі від 29 січня 2024 року № 26001-01/2024 і договорі факторингу від 28 травня 2024 року № 28052024;

2) кредитному договорі від 31 січня 2024 року № 48808-01/2024 і договорі факторингу від 24 травня 2024 року № 24052024; 3) кредитному договорі від 29 січня 2024 року

№ 335265251 і договорах факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 та

від 27 лютого 2025 року № 27/0225-01; 4) договорі позики від 22 серпня 2024 року

№ 2311231 і договорі факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21.

Отже, при вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо виконання кожного договору окремо та фактично підлягають вирішенню два окремі спори між тими ж сторонами.

Заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою ні підставою виникнення, ні поданими доказами, а також одна з позовних вимог не є основною, а інша похідною від неї.

Згідно із п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Отже, оскільки підставами виникнення спірних правовідносин сторін є договори (позики та кредитів), кожен із яких, незважаючи на однаковий суб`єктний склад та схожу правову природу, породжує різні взаємні права та обов`язки, які хоч і є подібними, але стосуються окремих предметів, врегульованих сторонами окремими договорами, тому спільний розгляд об`єднаних позивачем вимог не лише суперечить приписам ст. 188 ЦПК, але й значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог докази, на які посилається в позовній заяві позивач, є окремими за вказаними договорами.

Отже, позовна заява ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на підставі п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК підлягає поверненню.

Водночас слід роз`яснити позивачу про можливість звернення до суду із вимогами про стягнення заборгованості з окремими позовами по кожному договору окремо.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК, суд,-

у х в а л и в :

Повернути позивачу позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Суддя: В.Б. Требик