Справа №155/1/26
Провадження №2-з/155/1/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.01.2026 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області у складі: головуючого судді Сметани В.М., за участю: секретаря судового засідання Воронюк Н.М., розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чайкатранс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», треті особи державний реєстратор Володимир-Волинської міської ради Диньковський Максим Михайлович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мустанг Транс»,Товариство з обмеженою відповідальністю «Горохів Сервіс-Авто», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогоза Олександр Петрович про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, скасування рішення державного реєстратора, витребування майна та визнання права власності на майно,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду 31 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чайкатранс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», треті особи державний реєстратор Володимир-Волинської міської ради Диньковський Максим Михайлович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мустанг Транс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Горохів Сервіс-Авто», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогоза Олександр Петрович про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, скасування рішення державного реєстратора, витребування майна та визнання права власності на майно, а також подав заяву про забезпечення позову у даній цивільній справі.

Заява про забезпечення позову обґрунтована, що 27 січня 2020 року, на підставі ст.37 Закону України Про Іпотеку за ТОВ Українська факторингова компанія зареєстровано право власності на об`єкти нерухомості: миєчно - антикорозійний пункт (В2), головний корпус (А2), прохідна (Д-1), трансформаторна підстанція (Г-1), допоміжний корпус (Б-2) розташованих за адресою АДРЕСА_1 .

У витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, крім договору купівлі-продажу №193 від 05.02.2008 року та договору іпотеки серія та номер №РМ-8МЕ А00/044/2008 від 25.04.2008 року, виданих приватним нотаріусом Волошином С.А., зазначено підставою виникнення права власності договір про відступлення права вимоги, серія та номер 539 від 12.06.2018 року, виданий приватним нотаріусом Рогоза О.П.

Зазначає, що кредитний договір та договір іпотеки укладено між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 при цьому в договорі про відступлення права вимоги немає жодного посилання про підстави набуття ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» прав вимоги за кредитним договором та договором іпотеки від ЗАТ ОТП банк, таких доказів не надає і ТОВ Українська факторингова компанія, обгрунтовуючи це презумцією правомірності договору про відступлення права вимоги.

Вказане вище свідчить, що укладаючи договір про відступлення права вимоги - ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» не мав прав кредитора (права власності на вимогу) стосовно вимог, які відчужив. Вказане вище свідчить про недотримання ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» при укладенні договору про відступлення прав вимоги вимог визначених ч.1., ст.203 та ч.1., ст.316 ЦК України.

Згідно Договорів купівлі-продажу від 28.05.2025 року №1148, №1149, №1147, №1146, №1145, посвідчених приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Велимчаниця А.І. зазначене вище нерухоме майно відчужене ТОВ УФК Товариству з обмеженою відповідальністю «МУСТАНГ ТРАНС», яке в свою чергу згідно Договорів купівлі-продажу від 25.07.2025 року №1609, №1610, №1612, №1611, №1608 посвідчених тим же приватним нотаріусом, відчужене Товариству з обмеженою відповідальністю «ЧАЙКАТРАНС».

Усі вказані вище угоди про відчуження спірної землі на думку позивача, мають саме удаваний характер, оскільки, відчуження по факту призвело лише до ускладнення для власника повернення спірної земельної ділянки та судових витрат.

Вказане вище свідчить, що спірне майно уже два рази продавалось та змінювалось володіння ним, що ускладнює повернення їх власнику з власності котрого вони вибули за оскаржуваним договором іпотеки і тому заявник припускає, що існує ризик, що такі дії (перепродаж майна) можуть бути проведенні повторно, а якщо майно буде продано через аукціон, то повернути його буде практично неможливо. Вказане вище свідчить що невжиття забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист і поновлення порушених і оспорюваних прав позивача та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Забезпечення позову просить застосувати шляхом накладення арешту на спірне майно, що виключить можливість відчуження спірного майна повторно.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Сторони в судове засідання не викликались, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майна та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом встановлено, що відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, зареєстровано право власності за ТОВ «Українська факторингова компанія» на об`єкти нерухомості: миєчно - антикорозійний пункт (В2), головний корпус (А2), прохідна (Д-1), трансформаторна підстанція (Г-1), допоміжний корпус (Б-2), розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , підставою виникнення права власності, крім договору купівлі-продажу №193 від 05.02.2008 року та договору іпотеки серія та номер №РМ-8МЕ А00/044/2008 від 25.04.2008 року, виданих приватним нотаріусом Волошином С.А., зазначено договір про відступлення права вимоги, серія та номер 539 від 12.06.2018 року, виданий приватним нотаріусом Рогоза О.П.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки №РМ-8МЕ А00/044/2008, посвідчений 25.04.2008 року приватним нотаріусом Горохівського районного нотаріального округу Волинської області Волошин С.А., зареєстрованим в реєстрі за номером № 767, посвідчений 12.06.2018 року Рогозою О.П. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, серія та номер 539; скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю Українська факторингова компанія нерухомого майна, витребувати у останнього набувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧАЙКАТРАНС» майно ат визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що розміщене за адресою АДРЕСА_1 , а саме: головний корпус (А2) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208, номер запису про право власності 35222674 від 24.01.2020

року;трансформаторна підстанція (Г-1) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208, номер запису про право власності 35225457 від 24.01.2020 року; миєчно - антикорозійний пункт (В2) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208, номер запису про право власності 35232471 від 27.01.2020 року; прохідна (Д-1) РНОНМ реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208, номер запису про право власності 35233547 від 27.01.2020 року; допоміжний корпус (Б-2) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 201772.

Відповідно до п. 4 та 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до правового висновку, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 (провадження №14-88цс20), умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 25 травня 2020 року (справа №759/3972/18), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) сформульовано висновок про те, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

На думку суду, у заяві належним чином обґрунтовано, факт існування обставин, що можуть свідчити про реальну можливість невиконання рішення суду в разі задоволення позову, оскільки наявні всі правові підстави вважати, що існує загроза відчуження вищевказаного нерухомого майна третім особам, що в свою чергу унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову, з яким звернувся позивач до суду.

Такий захід забезпечення позову як арешт спірного майна дозволить попередити потенційні труднощі під час виконання рішення суду за результатами розгляду цієї справи. Невжиття заходів забезпечення позову, у випадку його задоволення можуть ускладнити виконання рішення суду.

Арешт спірних об`єктів нерухомого майна унеможливить його відчуження та завідомо убезпечить інтереси обох сторін спору й забезпечить збалансованість інтересів сторін рівним чином, до ухвалення остаточного рішення в цій справі.

Здійснюючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що арешт спірного нерухомого майна як вид забезпечення позову є співмірним з позовними вимогами.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, вони застосовуються на час розгляду справи.

З наведених мотивів, враховуючи предмет позову та суб`єктний склад спірних правовідносин, обґрунтування позову та заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст. 149, 150, 153, 352, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чайкатранс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», треті особи державний реєстратор Володимир-Волинської міської ради Диньковський Максим Михайлович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мустанг Транс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Горохів Сервіс-Авто», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогоза Олександр Петрович про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, скасування рішення державного реєстратора, витребування майна та визнання права власності на майно - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме:миєчно - антикорозійний пункт (В2), головний корпус (А2), прохідна (Д-1), трансформаторна підстанція (Г-1), допоміжний корпус (Б-2), що розташовані за адресою: Волинська область, Горохівський район, місто Горохів, вулиця Сливки І., 28 а.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом і підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали невідкладно направити у Горохівський відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для виконання.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотання учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала в повному обсязі складена 05 січня 2026 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М.Сметана