Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження2/711/384/26
07 січня 2026 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судових засідань Дмитренко О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У цьому контексті позивач звертає увагу суду, що відповідач ОСОБА_1 як клієнт не міг приєднатися до іншої редакції, оскільки це умови публічного договору.
Таким чином, з моменту підписання ОСОБА_1 заяви, між банком та відповідачем був укладений договір в порядку ч.1 ст. 634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору.
На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 50 000,00 грн. , що підтверджується випискою по рахунку. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримала кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії - 09/16, тип - Універсальна.
Відповідач після отримання картки, за умовами укладеного з банком договору, здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості та випискою по рахункам відповідача.
Крім того позивач у позові зазначає, що у виписці по руху коштів, що додана до позову, чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, а також факти використання відповідачем грошей, а отже й отримання кредитної картки, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Із виписки вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, а також частково сплачував заборгованість за договором.
З огляду на викладене, позивач робить висновок, що відповідач не лише отримав кредитну картку, а й визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків.
Після спливу строку дії першої картки відповідачем, для можливості користування рахунком, додатково отримані наступні картки: 1) кредитна картка номер - НОМЕР_2 , строк дії 03/17 , тип - карта Універсальна з фото; 2) кредитна картка номер - НОМЕР_3 , строк дії 03/20 , тип - карта Універсальна; 3) кредитна картка номер - НОМЕР_4 , строк дії 03/20 , тип - карта Універсальна; 4) кредитна картка номер - НОМЕР_3 , строк дії 03/20 , тип - карта Універсальна; 5) кредитна картка номер - НОМЕР_5 , строк дії 11/22 , тип - карта Універсальна; 6) кредитна картка номер - НОМЕР_6 , строк дії 05/24 , тип - карта Універсальна; 7) кредитна картка номер - НОМЕР_7 , строк дії 03/25 , тип - карта Універсальна GOLD; 8) кредитна картка номер - НОМЕР_8 , строк дії 08/25 , тип - карта Універсальна GOLD. Крім того, у процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8 % річних.
Позивач звертає увагу суду, що далі, у процесі користування рахунком, 24.02.2023 відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку номер НОМЕР_9 , строк дії 12/26 , тип - картка "Універсальна" GOLD, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України».
При цьому, на момент підписання зазначеної вище заяви відповідач мав заборгованість, що вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості. Тобто, відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, зокрема, щодо сплати відсотків. Починаючи з 24.02.2023, відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме: згідно п. 1.3. - у розмірі 40.8%..
Також позивач звертає увагу суду, що у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації, банк пішов на зустріч клієнтам та скасував відсоткову ставку у березні 2022 року - розмір 0 %, а в подальшому із 01.04.2022 - відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру.
Таким чином, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого, за зверненнями відповідача, відкрив рахунок та надавав кредитні картки до нього, а відповідач, отримуючи кредитні картки, фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим відповідач мав безперервний доступ до самого рахунку. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме: щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 11 год 30 хв 07 січня 2026 року в приміщенні Придніпровського районного суду м.Черкаси.
У визначений судом день та час позивач АТ КБ «Приватбанк» явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, однак про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме: шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету позивача в підсистемі «Електронний суд», що була отримана цим учасником справи 23.12.2025 о 21 год 54 хв 05 сек.
Водночас, у п.3 прохальної частини позовної заяви від 18.11.2025, представник позивача Ляр Д.Ю., виявив волю на розгляд справи у відсутність представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання 07 січня 2026 року о 11 год 30 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами).
У зв`язку з цим, 07 січня 2026 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи, тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 28 березня 2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.
Зі змісту анкети-заяви від 28.03.2013 суд встановив, що, підписавши означену заяву, ОСОБА_1 ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та правилами обслуговування по платіжних карткам, розміщеними на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування.
24 лютого 2023 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк».
Згідно заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі Заява-1), що безпосередньою досліджена судом, суд встановив, що 24 лютого 2023 року АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 погодили істотні та інші умови договору «Кредитні картки», зокрема: тип кредиту, сума/ліміт кредиту, строк кредитування, мета отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту (п.1.2 п.1 Заяви-1), процентну ставку, реальну річну процентну ставку, тип процентної ставки, зокрема, процентна ставка відсотків річних для карт Універсальна становить 42,0%, а для карт Універсальна Gold 40,8% (п.п.1.3 п.1 Заяви-1), а також погодили порядок повернення кредиту (п.п.1.4 п.1 Заяви-1). Водночас із цього засобу доказування суд встановив, що Заява-1 підписана відповідачем власноручним підписом 24.02.2023 о 10 год 11 хв 58 сек.
Крім того суд встановив, що 30 січня 2024 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк» шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі Заява-2). Згідно Заяви-2 суд встановив, що АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 погодили істотні та інші умови договору «Кредитні картки», зокрема: тип кредиту, сума/ліміт кредиту, строк кредитування, мета отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту (п.9.1 п.9 Заяви-2), процентну ставку, реальну річну процентну ставку, тип процентної ставки, зокрема, процентна ставка відсотків річних для карт Універсальна становить 42,0%, а для карт Універсальна Gold 40,8% (п.п.9.3 п.1 Заяви-2), а також погодили порядок повернення кредиту (п.п.9.4 п.9 Заяви-2).
1)тип кредиту: невідновлювальна кредитна лінія;
2)строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення Додаткової угоди;
3)процентна ставка: 12% річних;
4)реальна річна процентна ставка: 12,68%.
Водночас із цього засобу доказування суд встановив, що Додаткова угода підписана відповідачем власноручним підписом 30.01.2024 о 13 год 22 хв 01 сек.
Крім того судом встановлено, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 08.09.2021 було підписано паспорт споживчого кредиту, що містить інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахувань побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядку повернення кредиту, тощо . Водночас із цього засобу доказування суд встановив, що паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем власноручним підписом 08.09.2021.
Як встановлено судом із розрахунку заборгованості за договором б/н від 28.03.2013, укладеного між позивачем та відповідачем, станом на 31.05.2025, заборгованість відповідача перед позивачем за тілом кредиту складає 34 014,43 грн, а за нарахованими відсотками 2709,34 грн.
Водночас із означеного розрахунку заборгованості, що судом був безпосередньо досліджений у судовому засідання, встановлено, що нарахування відсотків, обумовлених Заявою-2 та Додатковою угодою, було позивачем здійснено, починаючи з 01.02.2024, в розмірі 470,67 грн.
Із дослідженого розрахунку заборгованості, станом на 15.10.2025, судом також встановлено, що заборгованість за простроченими відсотками у відповідача перед позивачем, згідно умов кредитного договору б/н від 28.03.2013 з урахуванням Заяви-2 та Додаткової угоди, виникла у період, який минув після погодження та підписання відповідачем Заяви-2 та Додаткової угоди і якими регламентовано як відсоткову ставку за користування кредитними коштами (12% річних), так і обов`язок повернення кредиту у порядку та строки, передбачені п.п.9.4 п.9 Заяви-2 з урахуванням п.п.1.3 п.1 Додаткової угоди.
Із виписки за договором б/н, за період 28.03.2013 до 21.10.2025, судом встановлено, що за цей час позивачем отримано кредитних коштів на загальну суму 404 147,02 грн, баланс на початок періоду 0 грн, а повернуто в рахунок сплати 367 423,25 грн, тобто різниця складає 36 723,77 грн, що відповідає ціні позову.
Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами, дійшов таких висновків.
За змістом ст. 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України).
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 ст.1048 ЦК України встановлено, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Частинами 1,2 ст.1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов кредитного договору б/н від 28.03.2013 з врахуванням умов Заяви-2 та Додаткової угоди, що погоджені та підписані відповідачем 30.01.2024,а також свого контррозрахунку заборгованості по означеному вище кредитному договору.
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором б/н від 28.03.2013 з врахуванням умов Заяви-2 та Додаткової угоди, що погоджені та підписані відповідачем 30.01.2024, тому суд дійшов висновку, що у такому разі порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення з відповідача заборгованості як за тілом кредиту, так і за простроченими відсотками, що сукупно становить 36 723,77 грн.
У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими і вмотивованими, а відповідно такими, що підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Водночас ч.1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із дослідженої платіжної інструкції № ZZ426B2F8N від 06.11.2025 судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору (із застосуванням понижуючого коефіцієнта в розмірі 0,8) в сумі 2 422,40 грн, які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача
Водночас суд, ухвалюючи рішення про стягнення із відповідача на користь позивача суми судового збору, також зважає на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази тому юридичному факту, що відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. 526, 626, 628, 638, 634, 1048, 1054-1055, 1056-1 ЦК України, ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, 247, 258, 264, 265, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 28 березня 2013 року, станом на 15 жовтня 2025 року, в розмірі 36 723 (тридцять шість тисяч сімсот двадцять три) гривні 77 (сімдесят сім) копійок, з яких: 34 014 (тридцять чотири тисячі чотирнадцять) гривень 43 (сорок три) копійки - сума заборгованості за тілом кредитом, та 2709 (дві тисячі сімсот дев`ять) гривень 34 (тридцять чотири) копійки - сума заборгованості за простроченими відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 (сорок) копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складене 07 січня 2026 року.
Сторони у справі:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_10 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .
Головуючий: О. В. Петренко