ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-ві/753/2/26
У Х В А Л А

"12" січня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Котвицький В.Л., розглянувши заяву представника позивача - адвоката Осіпова Олександра Андрійовича про відвід судді Коренюк Алли Миколаївни від розгляду цивільної справи №753/15844/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору оренди, повернення квартири та документів, стягнення заборгованості та виселення,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Дарницького районного суду м. Києва Коренюк А.М. перебуває справа № 753/15844/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору оренди, повернення квартири та документів, стягнення заборгованості та виселення, розгляд якої призначено на 19.02.2026.

03.01.2026 представник позивача - адвокат Осіпов О.А. подав заяву про відвід судді Коренюк А.М. з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Заява мотивована тим, що суддя Коренюк А.М. у своїх ухвалах від 08.08.2025 про залишення позову без руху та від 22.08.2025 про визнання позову неподаним та його повернення позивачу, яка в подальшому була скасована постановою Київського апеляційного суду від 01.12.2025, зробила посилання на акти та службові записки, яких немає в матеріалах справи; проігнорувала статус документів, поданих через "Електронний суд" і підписаних КЕП; створила формальні підстави для повернення позову, а також затримала оприлюднення і доведення процесуальних рішень до сторін. Тим самим суддя об`єктивно сформувала у сторони обгрунтований сумнів у безсторонності судді і що такі дії виходять за межі звичайної юридичної помилки та свідчать про порушення стандартів справедливого судового розгляду, гарантованих статтею 6 Європейської конвенції з прав людини.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 08.01.2026 заява представника позивача про відвід судді Коренюк А.М. визнана необґрунтованою та передана до цивільної канцелярії Дарницького районного суду м. Києва з метою визначення судді для розгляду питання про відвід відповідно до ст. 33 ЦПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01. 2026 заяву передано для розгляду судді Котвицькому В.Л.

Як передбачено частиною сьомою статті 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Відповідно до положень частини восьмої статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану заяву та дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов таких висновків.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені частиною першою статті 36 Цивільного процесуального кодексу України, якою встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із частиною другою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 3 травня 2007 року у справі «Бочан проти України» (заява № 7577/02) вказав, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Щодо суб`єктивного критерію - особиста неупередженість судді презюмується, поки не доведено іншого.

Дослідивши матеріали справи № 753/15844/25 і подану представником позивача заяву про відвід, суд дійшов висновку, що вони не містять відомостей, які б свідчили про наявність у судді Коренюк А.М. будь-якої особистої прихильності або упередження стосовно учасників цієї справи.

Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судді.

У рішеннях у справі «Ferrantelli and Santangelo v. Italy» від 7 серпня 1996 року (§ 58) і у справі «Wettstein v. Switzerland» від 21 грудня 2000 року (скарга № 33958/96, § 44) Європейський суд з прав людини зазначав, що при вирішенні питання про те, чи існують у справі обґрунтовані причини побоюватися того, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним є те, чи можливо ці сумніви об`єктивно обґрунтувати.

Судом встановлено, що справа № 753/15844/25 перебуває у провадженні судді Коренюк А.М., її розгляд ухвалою про відкриття провадження по справі від 08.01.2026 призначено на 19.02.2026, будь-яких остаточних рішень по справі не прийнято. Поведінка судді, зважаючи на заявлені підстави відводу і які могли би слугувати підставами для відводу, не дає можливості зробити висновок щодо її упередженості. Наведені представником позивача припущення нічим не обґрунтовані та не доведені жодним належним та допустими доказами, а саме лише посилання на існування підстав вважати суддю упередженою, не може свідчити про таке. З огляду на зазначене, зробити висновок щодо упередженого ставлення судді до позивача, незабезпечення його права на судовий захист, саме через призму суб`єктивного критерію безпідставності, не виявляється за можливе.

Детальний аналіз наведених підстав, які, на переконання заявника, викликають сумніви, в неупередженості головуючого судді, вказує на те, що поданою заявою про відвід фактично оспорюються постановлені суддею процесуальні судові рішення (ухвали від 08.08.2025 про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, 22.08.2025 про визнання неподаною позовної заяви та її повернення позивачу) та висловлюється певна незгода з ними.

Згідно з частиною четвертою статті 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Незгода з правовою позицією судді при прийнятті відповідних процесуальних рішень та їх обґрунтуванням сама по собі за відсутності доказів про будь-яку зацікавленість судді у результатах розгляду цієї справи, на переконання суду, не може бути достатньою підставою для сумнівів у неупередженості головуючого судді. Натомість, у випадках передбачених законом, така незгода може бути підставою для апеляційного оскарження рішення головуючого судді, прийнятого за наслідками розгляду справи по суті.

З огляду викладене та підстави заявленого відводу, суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки мотиви заявленого відводу зводяться до незгоди сторони з процесуальним діями і рішеннями судді, а наведені заявником доводи не свідчать про необ`єктивність або упередженість судді, що є підставами для відводу, визначеними ст.36 ЦПК України.

За таких обставин у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись статями 36, 40, 258, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача - адвоката Осіпова Олександра Андрійовича про відвід судді Коренюк Алли Миколаївни від розгляду цивільної справи №753/15844/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору оренди, повернення квартири та документів, стягнення заборгованості та виселення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Л.Котвицький