"07" січня 2026 р. Справа № 363/61/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

при секретарі Шевченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жаботинського Івана Володимировича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , -

встановив:

06.01.2026 року до Вишгородського районного суджу Київської області надійшло вказане подання, в якому приватний виконавець вказує, що в нього на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 79065294 (ВП № 78658382 від 18.07.2025 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 14.07.2025 року по справі № 910/896/25, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «МІЖНАРОДНИЙ БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «АРЕТА» суми основного боргу 311 120,00грн., інфляційних витрат в розмірі 40 498,41 грн., 3% в розмірі 9 837,15грн. та судового збору в розмірі 5 422,12грн., та ВП № 79053284 від 09.09.2025 року з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 01.08.2025 року по справі № 910/896/25, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь БЛАГОДІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «МІЖНАРОДНИЙ БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «АРЕТА» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 198,05грн.

Зауважує, що незважаючи на здійснені заходи примусового виконання, борг за рішенням суду не погашений.

Посилаючись на те, що вжиті ним заходи не призвели до виконання судового рішення, а також на те, що на його виклики боржник не з`явився та про причини неприбуття не повідомив, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жаботинський І.В. дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , а саме до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , Таким чином, враховуючи те, що боржник свідомо ухиляється від виконання вимоги приватного виконавця, а також від виконання судового рішення, проникнення до житла боржника залишається єдиним можливим заходом забезпечення виконання судового рішення, встановлення майнового стану боржника, виявлення майна та коштів, що належать боржникові.

Від приватного виконавця до суду надійшло клопотання про розгляд подання за його відсутності.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено що за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Отже, наведені законодавчі норми передбачають можливість примусового проникнення до житла боржника - фізичної особи, при виконанні судових рішень, за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла такого боржника. Державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому, наведені положення також свідчать про те, що законодавець передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, і факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, про що до подання додані належні докази.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права, під час прийняття враховує, що примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайнім засобом для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Обґрунтовуючи необхідність у примусовому проникненні до житла боржника фізичної особи ОСОБА_1 , виконавцем у поданні зазначено про те, що вжиті ним заходи на виконання судового рішення не призвели до жодних результатів.

Отже, приватним виконавцем в обґрунтування необхідності (надання судом дозволу) примусового проникнення до житла будинку за адресою, АДРЕСА_1 , зазначено про ігнорування боржником щодо виконання рішення суду.

Окрім того, надані суду докази намагання проникнення приватним виконавцем до житла боржника стосуються житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проте не долучено до матеріалів справи вимоги державного виконавця про наданна (забезпечення) приватному виконавцю доступу до житла боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а також доказів їх направлення боржнику.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник перешкоджав вільному доступу державного виконавця до свого житла.

Крім цього автор подання зазначив, що 22.09.2025 року він здійснив виїзд за відповідною адресою а саме: АДРЕСА_1 з метою виконання судових рішень, однак ворота були зачиненні, ролети на вікнах будинку також зачиненні. Сусід- ОСОБА_2 зазначив, що мешкає в будинку по сусідству з 2009 року. Власника будинку по АДРЕСА_2 він знав, але той помер більше року тому і на даний час в будинку ніхто не проживає. ОСОБА_1 він ніколи не бачив.

На підтвердження вказаного приватний виконавець надав суду акт приватного виконавця від 22.09.2025 року ЗВП № 79065294.

Суд, дослідивши зміст цього акту, вважає, що викладена у ньому інформація свідчить лише про те, що на час виїзду приватного виконавця на місце виконання судових рішень, будинок за вище вказаною адресою зачинений, а боржник ОСОБА_1 у цьому будинку не мешкає.

Водночас, приватний виконавець надав суду докази вчинених ним певних виконавчих дій, проте не долучив до матеріалів справи доказів повідомлення божника у виконавчих провадженнях про виїзд за адресою виконання судових рішень з метою їх примусового виконання, а також вимог про надання йому доступу до володіння боржника за цією адресою.

Окрім того суду не надано жодних доказів того, що боржник свідомо ухиляється від виконання вимог приватного виконавця, а також від виконання судового рішення.

У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні подання необхідно відмовити з огляду на його необґрунтованість.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 18, 19, 22 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.260, 261, 439 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жаботинського Івана Володимировича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.Д. Рудюк