КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 4-с/947/12/26
УХВАЛА

07.01.2026 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 , за участі стягувача за виконавчим провадженням ОСОБА_2 , державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фішер Віти Валеріївни, про визнання незаконними дій та рішення державного виконавця та скасування постанови державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

05.01.2026 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла скарга ОСОБА_1 , за участі стягувача за виконавчим провадженням ОСОБА_2 , державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фішер Віти Валеріївни, про визнання незаконними дій та рішення державного виконавця та скасування постанови державного виконавця.

Вказана скарга сформована 25.12.2025 року у підсистемі Електронний суд та подана до суду в електронній формі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу на підставі вказаного позову розподілено судді Калініченко Л.В. та передано головуючому судді по справі 06.01.2026 року.

Суд зазначає, що процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Право на звернення до суду зі скаргою на дії, рішення чи бездіяльність державного/приватного виконавця врегульоване ст. 447-1 ЦПК України, Розділ VIІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Згідно зі статтею 448 ЦПК України, якою врегульовано подання скарги та прийняття її до розгляду, передбачено, що до скарги додаються:

2) докази направлення копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 450 ЦПК України врегульовано, що скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Приймаючи вказані положення вбачається, що заявник до скарги зобов`язаний надати відповідні докази скерування наданих до суду документів (копії скарги з усіма копіями доданих до неї документів) іншим учасникам справи, якими відповідно до приписів ч.1 ст. 450 ЦПК України є: стягувач ОСОБА_2 , та державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фішер Віта Валеріївна, дії та рішення якої оскаржуються.

З наданих до скарги документів вбачається, що скаржником додано:

- квитанцію про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС від 25.12.2025 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 скеровано в електронній формі до зареєстрованого кабінету Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції примірник поданих до суду документів: скаргу на дії та бездіяльність державного виконавця та п`ять додатків до скарги;

- квитанцію АТ «Укрпошта» від 15.12.2025 року, разом з рекомендованим повідомленням та описом вкладення до цінного листа, номер відправлення 660, з якої вбачається, що ОСОБА_1 15.12.2025 року скеровано засобами поштового зв`язку в письмовій формі на ім`я ОСОБА_2 документи: скаргу на 3 арк., та постанову на 1 арк.

Разом з тим, досліджуючи подану до суду скаргу, вбачається, що до останньої в якості додатків, скаржником додано копію постанови державного виконавця від 28.11.2025 року, та копії ухвал суду від 12.12.2025 року та 24.12.2025 року.

За наслідком чого, суд доходить до висновку, що подані до суду докази на підтвердження скерування поданих до суду документів (скарги, з додатками до неї) на ім`я ОСОБА_2 , не підтверджують скерування усіх поданих до скарги додатків, а відтак не є належними доказами надіслання усіх поданих до суду документів стягувачеві.

Крім того, з матеріалів справи №520/13149/16-ц вбачається, що 17.12.2025 року ОСОБА_1 звертався до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фішер Віти Валеріївни, з аналогічними вимогами, яку ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 24.12.2025 року по справі №520/13149/16-ц було повернуто без розгляду ОСОБА_1 .

До вказаної скарги поданої до суду 17.12.2025 року ОСОБА_1 , також в якості доказів на підтвердження скерування поданих до суду документів на ім`я ОСОБА_2 були використані вищевказані: квитанція АТ «Укрпошта» від 15.12.2025 року, разом з рекомендованим повідомленням та описом вкладення до цінного листа, номер відправлення 660.

У зв`язку з чим, додана до даної скарги квитанція АТ «Укрпошта» від 15.12.2025 року, разом з рекомендованим повідомленням та описом вкладення до цінного листа, номер відправлення 660, які надані на підтвердження скерування копій поданих до суду документів ОСОБА_2 , що мало місце 15.12.2025 року, не підтверджують скерування заявником редакції скарги, яка була надіслана до суду 25.12.2025 року, а також не містить інформації про скерування усіх додатків доданих до даної скарги.

За наслідком чого, суд доходить до висновку, що подана до суду скарга не відповідає вимогам ч.4 статті 448 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 448 ЦПК України, суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частин третьої та/або четвертої цієї статті, повертає її скаржнику без розгляду протягом чотирьох днів після її надходження до суду.

Одночасно, судом враховується, що у ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом. Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

З урахуванням викладеного, оскільки подана скарга не відповідає вимогам ч.4 ст.448 ЦПК України, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 , за участі стягувача за виконавчим провадженням ОСОБА_2 , державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фішер Віти Валеріївни, про визнання незаконними дій та рішення державного виконавця та скасування постанови державного виконавця, підлягає поверненню скаржнику без розгляду.

Керуючись ст. 14, 43, 352-354, 447, 448, 450 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , за участі стягувача за виконавчим провадженням ОСОБА_2 , державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фішер Віти Валеріївни, про визнання незаконними дій та рішення державного виконавця та скасування постанови державного виконавця - повернути скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга шляхом подання її протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л. В. Калініченко