Справа № 168/10/26
Провадження № 2/168/110/26
У Х В А Л А

06 січня 2026 року сел.Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області, головуючий суддя Малюта А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Смідинської сільської ради Ковельського району Волинської області про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Старовижівського районного суду Волинської області із позовом про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Згідно з заповітом від 17 листопада 2000 року спадкодавиця ОСОБА_2 заповіла позивачці земельну частку (пай), яка знаходиться у землі, яка перебувала в колективній власності КСП ім.Пархоменка Ковельського (раніше Любомльського) району Волинської області, розміром 3,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0137969 від 17 січня 1997 року.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною 1 статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, нерухоме майно земельна частка (пай) знаходиться на території колишнього Любомльського району Волинської області.

Відповідно до роз`яснень, даних у пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, з урахуванням викладеного, на позови спадкоємців про визначення додаткового строку для прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і такі позови пред`являються за місцезнаходженням такого майна.

Згідно роз`яснень, наданих Радою суддів України у листі №9рс-466/20 від 22 липня 2020 року, до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Оскільки нерухоме майно щодо якого виник спір знаходиться на території колишнього Любомльського району Волинської області, тому даний спір повинен розглядатись за правилами статті 30 ЦПК України за місцезнаходженням цього майна, судом в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою, а саме, Любомльським районним судом Волинської кої області.

За вимогами пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на викладене, оскільки дана справа не підсудна Старовижівському районному суду Волинської області, тому справу слід передати на розгляд до Любомльського районного суду Волинської області за правилами територіальної підсудності.

Керуючись статтями 31, 260 ЦПК України,

суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу №168/10/26 за позовом ОСОБА_1 до Смідинської сільської ради Ковельського району Волинської області про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, передати на розгляд до Любомльського районного суду Волинської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. В. Малюта