Справа №: 343/2467/25
Провадження №: 2-о/343/150/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Долинська міська рада, про встановлення факту постійного проживання, суд

В С Т А Н О В И В:

Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Кобилинець Т.В., звернувшись 12.12.2025 в Долинський районний суд Івано-Франківської області із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Долинська міська рада, про встановлення факту постійного проживання, просить ухвалити рішення, яким:

встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі спадкодавцем, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявлені вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько її довірительки, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 60 років.

Заявниця ОСОБА_1 після смерті матері постійно проживала разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 , де вони вели спільне господарство. Проте її місце реєстрації було у сусідній квартирі АДРЕСА_2 , яка належить їй на праві особистої приватної власності.

Однак у зв`язку із погіршенням стану здоров`я батька, ОСОБА_1 17.02.2024 забрала його до м.Києва, де на той час тимчасово перебувала, з метою забезпечення йому ефективної медичної допомоги та догляду.

Під час перебування в м. Києві, заявниця фактично доглядала батька, проживала з ним в одному помешканні та надавала необхідну допомогу. Саме у м. Києві він і помер. Таким чином, ОСОБА_1 фактично проживала разом зі своїм батьком як за місцем їхньої реєстрації у м. Долина, так і на час його смерті у м. Київ.

18.09.2025 ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з метою видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцю, що постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та вважається такою, що прийняла спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявила про відмову від неї.

Проте, приватний нотаріус Дуткевич О.Я. надала відповідь від 19.09.2025 за №193/01-16, в якій повідомила, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , за даними Спадкового реєстру не відкривалася, а заявницею пропущено строк для прийняття спадщини.

Також нотаріус вказала, що згідно з довідки Долинської міської ради №13/05-24/5489 від 10.09.2025 зі спадкодавцем на день смерті ніхто не був зареєстрований, тому осіб, які б прийняли спадщину, немає та рекомендувала звернутись до суду для встановлення факту проживання на зі спадкодавцем на час його смерті.

На даний час заявниця не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки вони з батьком були зареєстровані за різними адресами, а тому змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявниці є необхідність реалізації її права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (а.с.1-4).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2025 цивільна справа № 343/2467/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Долинська міська рада, про встановлення факту постійного проживання передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.19).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15.12.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №343/2467/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Долинська міська рада, про встановлення факту постійного проживання. Призначено судове засідання на 08 січня 2026 року (а.с.21).

Заявниця ОСОБА_1 та її представниця адвокат Кобилинець Т.В. (ордер серії АТ №1122298 від 11.12.2025 а.с.17) в судовому засіданні вимоги викладені у заяві підтримали та просили їх задоволити. Заявниця додатково пояснила, що спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_2 , міг би бути її брат - ОСОБА_4 , однак останній помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в Республіці Польща, про що свідчить свідоцтво про смерть, копію якого вона просить долучити до матеріалів справи.Інших спадкоємців які б могли та бажали прийняти спадщину - немає.

Представник заінтересованої особи: Долинської міської ради М.Федор (виписка з ЄДРЮО,ФОП та ГФ а.с.24-25) в судове засідання не з`явилась, хоча про час, день та місце його проведення була повідомлена у встановленому Законом порядку. На адресу суду 07.01.2026 поступило клопотання, згідно якого Долинська міська рада не заперечує щодо встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі своїм батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . Розгляд справи просить проводити за відсутності представника Долинської міської ради (а.с.23).

Суд, вислухавши пояснення заявниці ОСОБА_1 та її представника адвоката Кобилинець Т.В., дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно з ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до вимог ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для заявниці встановлення факту постійного проживання її із батьком ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті останнього, має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати її право на прийняття спадщини у встановленому Законом порядку.

Згідно з ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти

спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.08.1981, заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в м.Долина, Івано-Франківської області. Її батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 10).

Копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 03.12.2008, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області свідчить про те, що ОСОБА_3 (мати заявниці) помела ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.12).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 17.03.2025, виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом.

Заявниця ОСОБА_1 , як дитина спадкодавця, у першу чергу має право на спадкування за законом.

Відповідно до даних повідомлення Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області від 19.09.2025 за №13/05-24/5489, згідно з Реєстру територіальної громади ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . На день смерті був зареєстрований один (а.с.15).

Водночас, як встановлено з матеріалів справи заявниця ОСОБА_1 після смерті матері постійно проживала разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 , де вони вели спільне господарство. Проте її місце реєстрації було у сусідній квартирі АДРЕСА_2 , про що свідчить Витяг з реєстру територіальної громади за №2025/013712632 від 18.09.2025 (а.с.9).

У відповідності до копії офіційного перекладу свідоцтва про смерть НОМЕР_4 - брат заявниці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , помер ІНФОРМАЦІЯ_10 в м.Варшава , Республіки Польща (а.с.27).

З матеріалів справи також слідує, що у зв`язку із погіршенням стану здоров`я батька ОСОБА_2 , заявниця ОСОБА_1 забрала його до м.Києва, де здійснювала за ним догляд, проживала з ним в одному помешканні та надавала необхідну допомогу. Саме у м. Київ він і помер.

Таким чином, ОСОБА_1 фактично проживала разом зі своїм батьком як за місцем їхньої реєстрації у м. Долина, так і на час його смерті у м. Київ.

Вказана обставина підтверджується також актом обстеження від 19.09.2025, складеним депутатом Долинської міської ради Бакаляр Я.В., проведеним у помешканні ОСОБА_1 , відповідно до якого зі слів ОСОБА_1 та сусідів, вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . До дня його смерті фактичне місце проживання і батька, і дочки було в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів ОСОБА_1 та сусідів, 17 лютого 2024 року вона відвезла батька у м.Київ, де вона тимчасово перебувала з метою надання йому належного медичного догляду. Поховання здійснила дочка ОСОБА_1 в м.Долина (а.с.16).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснила, що заявниця по справі являється сестрою її колишнього чоловіка ОСОБА_4 , шлюб з яким було розірваної. Її колишній чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в Республіці Польща . ОСОБА_1 постійно проживала з померлим ОСОБА_2 , надавала йому допомогу, здійснювала за ним догляд, лікувала. Їх з померлим ОСОБА_4 дочка , не претендує на спадщину, та не бажає оформлювати своїх спадкових справ після смерті дідуся - ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що заявниця ОСОБА_1 являється її подругою.

ОСОБА_1 постійно до дня смерті ОСОБА_2 , проживала з ним, здійснювала за батькоми догляд, лікувала його , а після його смерті здійснила чин поховання.

Як встановлено в судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 з метою отримання права на належне їй спадкове майно, звернулася до приватного нотаріуса Калуського нотаріального округу Івано-Франківської області Дуткевич О.Я. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Однак згідно з повідомлення приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дуткевич О.Я. за №193/01-16 від 19.09.2025, на звернення ОСОБА_1 повідомлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який номер ІНФОРМАЦІЯ_4 за даними Спадкового реєстру не відкривалася. ОСОБА_1 пропущено строк для прийняття спадщини.У випадку пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин, вона може звернутися в суд для надання їй додаткового строку для прийняття спадщини, після чого вона може звернутися до нотаріуса по місцю постійного проживання померлого за прийняттям спадщини в строк, який буде визначений їй судом. Згідно з довідки Долинської міської ради №13/05-24/5489 від 10.09.2025 зі спадкодавцем на день смерті ніхто не був зареєстрований, тому осіб, які б прийняли спадщину, немає.Зі слів ОСОБА_1 її батько проживав на день смерті разом з нею без реєстрації місця проживання. В такому випадку вона може звернутися в суд для встановлення факту проживання померлого на день смерті разом з нею (а.с.14).

Відповідно до даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №82608678 від 19.09.2025, відсутня інформація у Спадковому реєстрі щодо спадкової справи після смерті ОСОБА_2 (а.с.13).

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013.).

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

У п. 23 вищевказаної Постанови вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а

також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

За змістом пунктів 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до ст. 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч.3 ст.1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 633/344/16-ц.

Як встановлено з матеріалів справи спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалий час і до самої смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), проживав разом із дочкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини, як того вимагає положення ч. 3 ст.1268 ЦК України, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому вона, ОСОБА_1 , вважається такою, що прийняла спадщину, що фактично усуває перешкоди для отримання заявницею свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за Законом.

З огляду на викладене, виходячи з інтересів особи щодо захисту її права на спадкування, зважаючи на те, що заявниця не має іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт постійного проживання її із спадкодавцем ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки вимоги її законні, обґрунтовані та доказово підтверджені письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Встановлення даного факту, надасть змогу заявниці ОСОБА_1 реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_2 у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, ст.ст. 15,16, 29, 1216-1218, 1221 ЦК України, керуючись статтями 258, 259, 263-265, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Долинська міська рада, про встановлення факту постійного проживання задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , разом зі спадкодавцем батьком, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа: Долинська міська рада, ЄРДПОУ:04054317, місце знаходження: проспект Незалежності,5, м.Долина, Калуського району, Івано-Франківської області, 77500.

Суддя Долинського районного суду В.А. Тураш