УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

09 січня 2026 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія», подану представником за довіреністю Паскаль Вадимом Вячеславовичем (, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул.. Перекопська, буд. 178) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) заборгованості за спожиту електричну енергію,-

встановив:

24 грудня 2025 року представник заявника через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, у якій просив стягнути з боржника на свою користь заборгованість за спожиту електричну енергію за періоди: грудень 2020 по січень 2021 року включно; березень-квітень 2021 року, червень-липень 2021 року та з вересня 2021 по січень 2022 року включно у загальному розмірі 12 135,42 грн. та судові витрати у розмірі 242,24 грн.

Відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції суду вказану заяву з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2025 року передано судді Булах Є.М. 26.12.2025 року.

Відповідно до ч. ч. 5, 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

За інформацією отриманою судом 02.01.2026 року з Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради, яку відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано судді 05.01.2026 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу встановлено наступне.

Статтею 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути виданий якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Вимоги щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу визначені в ст. 163 ЦПК України. Так, до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

З положень ч. 3 ст. 267 ЦК України вбачається, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Застосування строку позовної давності вирішується в судовому засіданні за клопотанням сторони у справі, тому при постановлені судового наказу буде порушено право боржників щодо застосування позовної давності. Договір про збільшення позовної давності у письмовій формі з боржниками не укладався, тому із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, останній буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Суд зазначає, що за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість вимог заявлених стягувачем по суті. Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, та встановлення обставин спливу позовної давності щодо заявленої вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права, щодо спливу позовної давності, в тому числі щодо наявності прострочення виконання зобов`язання боржником (зокрема, з метою визначення періоду, який знаходиться в межах позовної давності). Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності цивільного судочинства. У випадку встановлення судом обставин, які свідчать про необґрунтованість вимог заявника у певній частині або у випадку заявлення вимог поза межами позовної давності, навіть щодо частини періоду нарахування в межах певного виду вимог, мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог, що є обов`язковою умовою наказного провадження, а отже суд повинен відмовити у видачі наказу з таких підстав.

Заява про видачу судового наказу мотивована неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з 01.01.2019 року за особовим рахунком № НОМЕР_2 .

Згідно матеріалів наданих суду за боржником обліковується заборгованість за послуги з постачання електричної енергії у житловому будинку АДРЕСА_1 за періоди грудень 2020 по січень 2021 року включно; березень-квітень 2021 року, червень-липень 2021 року та з вересня 2021 по січень 2022 року включно станом на 24.12.2025 року у загальному розмірі 12 135,42 грн.

Згідно з положеннями ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

За змістом вказаної норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, з моменту виникнення у заявника права вимоги до боржника за Договором пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Разом з тим, за приписами ч. 4 ст. 165 ЦПК України вирішити питання про видачу судового наказу або відмову у його видачі можливо лише після визначення підвідомчості та підсудності розгляду справи цим судом.

З огляду на зазначене, питання про відмову у видачі судового наказу, вирішується суддею після дотримання вимог ч.ч. 5, 9 ст. 165 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 161, 163, 165, 166, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Херсонська обласна енергопостачальна компанія» (, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул.. Перекопська, буд. 178) у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. (ч. 2 ст. 164 ЦПК України)

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяЄ. М. Булах