Справа № 212/7161/22
У Х В А Л А

08 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд м. Кривого Рогу у складі головуючого судді Борис О.Н., за участю секретаря судового засідання Годунової В.Г., в порядку ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення,

встановив:

У провадження Покровського районного суду м. Кривого Рогу перебуває цивільна справа за позовом Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Ухвалою суду від 10 січня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 06 листопада 2025 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2023 року скасовано та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У грудні 2025 року надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Марченко Є.В. про зупинення провадження у справі на період перебування ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України.

Представник відповідача подав до суду заяву у якій просив розгляд справи здійснювати у відсутність відповідачів та у його відсутність, клопотання про зупинення провадження задовольнити.

Представник позивача подала до суду заяву у якій просила відмовити у зупиненні провадження у справі, посилаючись на недоведеність переведення військової частини де проходить службу ОСОБА_3 на воєнний стан та виконання останнім бойових завдань у зоні бойових дій. Розгляд справи просила проводити у її відсутність.

Дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Тобто з наведених норм закону, вбачається, що з підстав визначених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, зупинення провадження у справі - є обов`язком суду.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Судом встановлено, що указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на території Україні введено воєнний стан починаючи із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Разом з тим, указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», через військову агресію Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України - постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території України.

В той же час, як зазначено у ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про Збройні Сили України», встановлено, що особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з довідки Командира військової частини НОМЕР_1 від 01.10.2025 №03-19/10097 солдат ОСОБА_3 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 .

Велика Палата Верховного Суду у справі №254/947/22 зробила відповідний висновок щодо вирішення питання про зупинення провадження у справі за підстав проходження військової служби стороною у справі.

Так, Велика Палата Верховного Суду вказує, що під час застосування правил пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України та аналогічних процесуальних норм права, визначених у пункті 3 частини першої статті 227 ГПК України та в пункті 5 частини першої статті 236 КАС України, судам потрібно виходити з такого:

1) з моменту введення в Україні воєнного стану і до моменту його скасування чи припинення Збройні Сили України та інші утворені відповідно до закону військові формування потрібно вважати такими, що «переведені на воєнний стан»;

2) упродовж дії воєнного стану в Україні та проведення загальної мобілізації належними для застосування судом згаданих вище норм процесуального права є докази (військовий квиток, накази командира військової частини тощо), що містять інформацію про те, що військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) перебуває на військовій службі;

3) якщо військовослужбовець (сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), права якого захищають положення пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, висловлює власну волю проти зупинення провадження у справі та прагнення продовжувати розгляд справи (особисто або через представника), суд має врахувати його волевиявлення та продовжити здійснювати судочинство у відповідному провадженні.

Тобто в даному випадку, вбачається, що відповідач проходить службу у лавах Збройних Сил України та, що є безумовною підставою для зупинення провадження у даній справі, у відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України. Наявність таких обставин, згідно норм цивільно-процесуального законодавства, свідчить про обов`язок суду зупинити провадження у справі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про зупинення провадження у даній справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_3 на військовій службі за контрактом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.252, 253 ЦПК України, суд

постановив:

Зупинити провадження у справі №212/7161/22 за позовом Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення - до припинення проходження військової служби відповідача ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України за контрактом.

Після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, зобов`язати відповідача ОСОБА_3 повідомити про це суд невідкладно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала складена та підписана 08 січня 2026 року.

Суддя О. Н. Борис