Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 січня 2026 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області

у складі головуючого судді Тептюка Є.П.,

за участю секретаря Заруби Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулось до Черкаського районного суду Черкаської області через свого представника Танцуріну Є.В. з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про споживчий кредит № 347596-КС-001 від 04.07.2021 року у розмірі 11 760,39 грн, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 6 000,00 грн; заборгованість за процентами - 4 860,39 грн; заборгованість за комісією - 900,00 грн. А також просив стягнути з відповідача на свою користь суму понесених судових витрат, що складаються із судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Свої позовні вимоги мотивувало тим, що 04.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 347596-КС-001, шляхом обміну електронними повідомленнями.

Представник позивача в прохальній частині просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання.

Відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення ухвали суду за місцем його реєстрації.

10.12.2025 року від відповідача надійшла заява в якій просила надіслати поштою копію позовної заяви з додатками та 12.12.2025 року копію позовної заяви з додатками отримала.

Стислий виклад відзиву:

Відповідач вважає, що даний позов є необґрунтованим, що є підставою для відомови в його задоволенні, оскільки позивач звернувся до суду з позовом після сплину строку позовної давності, всупереч ст. 257 ЦПК України. На підставі чого відповідачка просила застосувати позовну давність до вимог позивача за кредитним договором № 347596-КС-001 від 04.07.2021 року, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стислий виклад відповіді на відзив:

Представник позивача звертаємо увагу суду, що у відзиві на позовну заяву сторона відповідача не заперечує проти наступних юридичних фактів: укладення кредитного договору з позивачем; отримання кредитних коштів за кредитним договором; наявність заборгованості за кредитним договором. Щодо незастосування позовної давності, та продовження й зупинення перебігу строку позовної давності за кредитним договором: 04.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 347596-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1. Кредитного договору термін дії договору до 29.08.2021. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Представник позивача не погоджується із доводами та запереченнями відповідача та зазначає, що сплив строку позовної давності при пред`явленні позову до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором припав на період дії воєнного стану в Україні, такий строк підлягає продовженню та зупиненню до закінчення або скасування воєнного стану в Україні.

Виходячи з вищенаведеного, заява відповідача про застосування строків позовної давності у даній справі не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

28 листопада 2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

10 грудня 2025 року надійшла на адресу суду заява від відповідачки про надання копій позовної заяви з додатками.

25 грудня 2025 року на адресу суду від відповідачки надійшов відзив.

25 грудня 2025 року через Електронний суд від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

25 грудня 2025 року через Електронний суд від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

25 грудня 2025 року через Електронний суд від представника позивача в якій повідомляють, що на адресу суду буду помилково направлено заяву про усунення недоліків та просять її не враховувати.

Встановлені судом обставини:

04.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 347596-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

04.07.2021 року ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1, пропозицію (оферту) укласти Договір № 347596-КС-001 про надання кредиту.

04.07.2021 року ОСОБА_1, прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 347596-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-1828, на номер телефону НОМЕР_1 , що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено.

Таким чином, 04.07.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 347596-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з умовами кредитного договору: сума кредиту - 6 000,00 грн; строк - 8 тижнів, тобто до 29.08.2021 року; стандартна процентна ставка - в день 1,42117332; тип процентної ставки - фіксована; комісія за надання кредиту: 900,00 грн; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 10 520,00 грн. Кредитним договором встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості позивач свої умови договору виконав та переказав ОСОБА_1 суму в розмірі 6 000, 00 грн на номер платіжної карти № НОМЕР_2 (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Також факт переказу коштів підтверджується довідкою від 04.07.2021 року про переказ коштів в системі TAC Pay номер документа № 421276038.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 30.10.2025 року, з якого вбачається, що відповідач не виконав умови договору та на момент подачі позовної заяви в нього сформувалась заборгованість в розмірі на загальну суму 11 760,39 грн, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 6 000,00 грн; заборгованість за процентами - 4 860,39 грн; заборгованість за комісією - 900,00 грн.

Норми права, що підлягають застосуванню:

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч. 1 ст. 634 ЦК України); договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст. 638 ЦК України); договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України).

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 статті 1048 ЦК України ).

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частина 5 ст.263 ЦПК України визначає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронні довірчі послуги» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Судом встановлено, що 04.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 347596-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями.

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 6 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Відповідачка у своєму відзиві не заперечувала факту укладення вищевказаного договору та перерахування коштів на її рахунок. Остання лише просила застосувати строки позовної давності.

Суд розглянувши вимогу заяви про застосування строку позовної давності щодо позовних вимог, зазначає наступне.

Оскільки з 02.04.2020 року набув чинності Закон України від 30.03.2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, у т.ч. статтями 257, 258 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (№64/2022) воєнний стан було запроваджено з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому його було не одноразово продовжено (востаннє Указ Президента України № 793/2025 від 20.10.2025 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 5 листопада 2025 року строком на 90 діб). А введення воєнного стану в Україні певним чином впливає на перебіг позовної давності.

15 березня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (№2120-ІХ), відповідно до якого прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені пунктом 19. Згідно з останнім, у період дії в Україні воєнного стану, позовна давність, визначена у ст. 257-259, 362, 559, 681,728, 786,1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії. А продовження строків у свою чергу, свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні.

Судом встановлено, що строк звернення до суду із позовними вимогами щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 347596-КС-001 від 04.07.2021 року не пропущено.

З урахування наведеного вище із цим позовом позивач звернувся до суду 20.11.2025 року, тобто у межах строку загальної позовної давності за вимогами до позичальника.

Так як відповідачка не виконала умови договору та на момент подачі позовної заяви в неї сформувалась заборгованість перед кредитором, що складає 11 760,39 грн, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 6 000,00 грн; заборгованість за процентами - 4 860,39 грн; заборгованість за комісією - 900,00 грн.

Відповідачка жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, не надала, в тому числі нею не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості.

Проте суд зауважує, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику. Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року в справі №524/5152/15.

За таких обставин, умови кредитного договору щодо встановлення плати за послуги з надання кредиту і відповідно сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 900,00 грн є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави визнати відповідача боржником за цим платежем, що свідчить про безпідставність заявлених в цій частині вимог які не підлягають задоволенню.

В іншій частині позовних вимог суд вважає за необхідно задовольнити, оскільки на день розгляду справи, відповідачем не надано доказів про виконання свого зобов`язання в частині сплати заборгованості за договором.

Судові витрати:

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 17782 від 13.11.2025 року про сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 10 860,39 грн, з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог (92,35 %), а саме судового збору - 2 237,09 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрована у АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (, м. Київ бул. Лесі Українки, буд.26 оф.411) заборгованість за кредитним договором № 347596-КС-001 від 04.07.2021 року у розмірі 10 860 (десять тисяч вісімсот шістдесят) гривень 39 (тридцять дев`ять) копійок, що складається з: 6 000,00 грн - заборгованість по кредиту; 4 860,39 грн - заборгованість по відсоткам.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрована у АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (, м. Київ бул. Лесі Українки, буд.26 оф.411) судові витрати, що складаються з судового збору 2 237 (дві тисячі двісті тридцять сім) гривні 09 (дев`ять) копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області або безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (, м. Київ бул. Лесі Українки, буд.26 оф.411).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована у АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Суддя: Є. П. Тептюк