ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/2201/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" січня 2026 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Караул О.А., присяжних Кравець А.П., Гаркуша Н.О., за участю секретаря судового засідання Джунь І.Ю., заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи Бортенко О.А., розглянувши у закритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган Опіки та піклування Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про усиновлення дитини,-

ВСТАНОВИВ:

22.12.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган Опіки та піклування Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про усиновлення дитини.

Заявник зазначив, що має бажання усиновити сина своєї дружини. Мати і дитина не заперечують проти усиновлення.

Заявник просить суд постановити рішення про усиновлення ним дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; змінити прізвище дитини з ОСОБА_3 на ІНФОРМАЦІЯ_4 та по-батькові з ОСОБА_3 на ІНФОРМАЦІЯ_4 ; записати заявника батьком усиновленої дитини у Книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільного стану.

Ухвалою суду від 23.12.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області Бортенко О.А. не заперечувала проти задоволення заяви, оскільки це найкраще відповідає інтересам дитини.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог не заперечували.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є громадянином України та на даний час перебуває на військовій службі за призивом під час мобілізації, за місцем проходження якої має позитивну характеристику (а.с.4, 12, 28).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 має стабільний та високий заробіток, зокрема за 2025 рік у сімі 687 436 грн. (а.с.29).

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 29.07.2021 ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_8 , прізвище після одруження « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (а.с. 13).

Відповідно до свідоцтва про народження від ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася дочка ОСОБА_9 (а.с. 19).

Згідно свідоцтва про народження від 04.10.2017 та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 16.10.2025, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матірю дитини вказана ОСОБА_8 , а відомості про батька ОСОБА_10 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.10, 16).

Заінтересована особа ОСОБА_2 має житловий будинок загальною площею 46,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 30-35).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 13.11.2025 встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_9 . В будинку створені належні умови для проживання дітей (а.с. 36).

Згідно довідки Петриківського ліцею та характеристики від 02.12.2025 встановлено, що ОСОБА_3 , 2017 р.н. навчається в 2 класі, має позитивну характеристику. Зазначено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відповідально ставляться до навчання та виховання сина (а.с. 37-38).

Відповідно до висновків про стан здоров`я ОСОБА_3 , 2017 р.н. та заявника ОСОБА_1 від 03.09.2025, останні мають задовільний стан здоров`я (а.с. 26-27).

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_1 станом на 30.09.2025 до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 25).

В матеріалах справи наявна заява, у якій ОСОБА_2 дала свою згоду на усиновлення її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , що засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського РНО Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за № 2103 (а.с. 9).

Також, 10.11.2025, сам ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дав свою письмову згоду на усиновлення його вітчимом ОСОБА_1 , (а.с 8).

Відповідно до висновку Органу Опіки та піклування Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 14.11.2025, останній вважає доцільним усиновлення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вітчимом громадянином України ОСОБА_1 . Дане усиновлення відповідатиме інтересам дитини. (а.с. 6).

Розглядаючи заявлені вимоги, суд виходить із наступного.

Перешкод, визначених статтею 212 СК України, для усиновлення ОСОБА_1 дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судом не встановлено.

Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Відповідно до ч. 1 статті 208 СК України, усиновленою може бути дитина.

Згідно з положеннями статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

У відповідності до статті 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років.

Згідно положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків.

Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.

Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.

Частиною 1 статті 220 СК України передбачено, що на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально.

Згідно положень статті 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей, прийнятою 24 квітня 1967 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевнюється, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови.

Суд враховує те, що заявник налаштований на усиновлення дитини, одружений із матір`ю дитини, за станом здоров`я може бути усиновлювачем, проживає у будинку, що має належні умови для проживання, мікроклімат в сім`ї позитивний, взаємостосунки між членами сім`ї доброзичливі, панує атмосфера взаємоповаги, вззаєморозуміння, затишку та спокою, наявна згода матері, дитини та Органу опіки та піклування на усиновлення дитини.

Будь-якої корисливої або іншої зацікавленості з боку заявника у судовому засіданні встановлено не було.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність перешкод в усиновленні дитини, а тому вважає, що вимоги заявника підлягають до задоволення, оскільки усиновлення дитини сприятиме її найвищим інтересам, забезпечить стабільні та гармонійні умови її життя.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 5 статті 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

У відповідності з ч. 1 статті 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого ч. 4 статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини.

Згідно частин 2, 3, 4 статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення.

Відповідно до статті 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.

У відповідності до ч. 3 статті 314 ЦПК України, статей 229, 230, 231, 233 СК України суд також вважає за можливе задовольнити вимогу заявника та змінити усиновленим дітям прізвища, по батькові та записати заявника їх батьком, про що внести зміни до актового запису про народження дитини.

Крім цього, для забезпечення таємниці усиновлення суд відповідно до вимог ч. 1 статті 228 СК України роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним.

Згідно із ч. 4 статті 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 5, 12, 19, 76, 77, 81, 89, 141,263, 265, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган Опіки та піклування Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про усиновлення дитини, задовольнити.

Оголосити громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) усиновлювачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести до актового запису № 138, складеного 04 жовтня 2017 року Петриківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні зміни: в графі «прізвище» замість « ОСОБА_3 » записати « ІНФОРМАЦІЯ_4 », по батькові замість « ОСОБА_3 » записати « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Видати нове свідоцтво про народження про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням внесених змін.

Особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення, зобов`язані не розголошувати її.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться за рахунок заявника (заявників) та не відшкодовуються.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Караул

Присяжні А.П. Кравець

Н.О. Гаркуша