Провадження № 2/554/818/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2026 року Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Чуванова А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями до мого провадження надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна, в якій позивач просить зняти арешт з нерухомого майна, зокрема з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП №42602494, виданою 25.03.2014 року Октябрським ВДВС Полтавського МУЮ, реєстраційний номер обтяження 5151932 (зареєстрований 28.03.2014); накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП №41403547, виданою 13.06.2014 року Октябрським ВДВС Полтавського МУЮ, реєстраційний номер обтяження 5996082 (зареєстрований 13.06.2014); накладений постановою про арешт майна боржника, серія та номер 59014953, виданою 08.05.2019 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, реєстраційний номер обтяження 32750891 (зареєстрований 09.08.2019 року).

Зазначену позовну заяву треба залишити без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 ЦПК України, а саме: заява, зокрема, повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Всупереч вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України в позовній заяві позивачем не зазначено вище перелічених даних.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року, відповідачами в справі про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Як вбачається з позовної заяви та долучених до неї матеріалів, зокрема: на виконанні Шевченківського ВДВС у місті Полтаві перебувало виконавче провадження №42602494 з примусового виконання виконавчого листа №1/1625/1/12, виданого 21.08.2013 року Полтавським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВСК «Злагода» боргу в сумі 134 342 грн. Виконавче провадження відкрито 25.03.2014 року. В межах виконавчого провадження 25.03.2014 року державним виконавцем накладено арешт на майно боржника.

Крім того, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №59014953 з примусового виконання вимоги №Ф-4577-50У, виданої 27.11.2018 року Головним управлінням ДФС у Полтавській області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Головного управління ДФС у Полтавській області боргу в сумі 15 819,54 грн. Виконавче провадження відкрито 08.05.2019 року.

Також, позивач просить зняти арешт нерухомого майна, який було накладено постановою ДВС від 13.06.2014 року на підставі виконавчого листа № 1-4/11, виданого 21.08.2013 року Полтавським районним судом Полтавської області про конфіскацію всього особистого майна, належного ОСОБА_2 на праві власності.

Відповідно до вищевикладеного та норм ст.51 ЦПК України, суд звертає увагу позивача щодо встановлення належних осіб, які повинні відповідати за позовом.

Звертаючись до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна, позивач свої вимоги заявив до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та не пред`явив їх до осіб, від прав та обов`язків яких залежить обсяг, зміна чи припинення прав, тобто, в даному випадку відповідачами повинні бути стягувачі, в інтересах яких накладено арешт і які у зв`язку з накладенням арешту набувають певні права щодо арештованого майна боржника.

Відтак, позивач має виконати вимоги постанови Пленуму в частині пред`явлення, відповідно до правил судової юрисдикції, позову до осіб, в інтересах яких накладено арешт, про зняття арешту з майна.

Таким чином, позивачем не зазначено усіх зацікавлених осіб, на права та обов`язки яких може вплинути рішення по даній справі, та відповідно йому потрібно визначитися з належними сторонами по справі.

Крім того, позивачем не викладено змісту позовних вимог до кожного з відповідачів та в матеріалах справи відсутні докази щодо досудового попереднього врегулювання спору, а саме звернення позивача із заявою про зняття арешту до установи, яка його накладала чи їх вмотивованої відмови у здійсненні зняття арешту.

Дотримання вимог ст.175 ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини, зокрема, у своєму рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до правил ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки, дана позовна заява оформлена з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України, відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України її необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк, що не перевищує десяти днів з дня вручення йому ухвали, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175,185 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна, залишити без руху, надавши позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків, викладених в мотивувальній частині ухвали, про що його повідомити.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Чуванова