Єдиний унікальний номер судової справи 462/8641/25
Номер провадження 2-н/462/2/26
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

(заява подана з порушеннями вимог щодо форми і змісту)

01 січня 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., перевіривши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі - ЛФ ТОВ «Газорозподільні мережі України»), , електронна пошта: , місцезнаходження: 79039, м. Львів, вул. Золота, 42 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу,

встановив:

І. Рух справи

Уповноважений представник ЛФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» - адвокат Сидор О. В., 04.11.2025 року (вх. № 24768) звернулася у Залізничний районний суд м. Львова (документ сформований в системі «Електронний суд» 04.112025 року) із письмовою заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ) заборгованості за послуги з розподілу природного газу у розмірі 2 234 грн. 62 коп. та 242 грн. 24 коп. судового збору.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - Галайко Н. М.

Судом у порядку ч. 7 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру № 1981541 від 06.11.2025 року про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника у справі.

Також, судом у порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України 04.11.2025 року направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідь на вказаний запит надійшла до суду 31.12.2025 року.

II. Позиція суду щодо можливості видачі судового наказу

Перевіривши матеріали заяви та додані до неї документи, а також проаналізувавши відповіді Єдиного державного демографічного реєстру та відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби України щодо зареєстрованого місця проживання боржника, суд встановив, що заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Суд виходить з того, що видача судового наказу є спрощеною процедурою, спрямованою на оперативний захист безспірних прав. Ефективність такого провадження залежить від наявності всіх обов`язкових реквізитів та доказів, що підтверджують вимоги заявника. У даному випадку:

-не надано доказів належності квартири за адресою АДРЕСА_2 , боржнику;

-відсутні документи, що підтверджують факт отримання послуг з розподілу природного газу за зазначеною адресою.

Виходячи із зазначеного, суд дійшов висновку про неможливість задоволення заяви в порядку наказного провадження та необхідність відмови у видачі судового наказу, так як, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

ІІІ. Щодо інформації про зареєстроване місце проживання боржника

Наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного судочинства, передбачений для розгляду справ, які не потребують повної та детальної процедури розгляду, спрямований на спрощений та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, який є судовим рішенням та одночасно виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Так, відповідно до отриманих судом відомостей:

-за даними Єдиного державного демографічного реєстру № 1981541 від 06.11.2025 року боржника за вказаними параметрами не знайдено;

-за інформацією відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби встановлено, що зареєстрованим місцем проживання (перебування) боржника є: АДРЕСА_1 .

ІV. Щодо переліку доказів, якими заявник обґрунтовує свої вимоги

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Згідно п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У даному випадку до матеріалів заяви не долучено жодних об`єктивних доказів:

-права власності боржника на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ;

-факту отримання послуг з розподілу природного газу за цією адресою.

Отже, жодних підтверджень виникнення грошової вимоги стягувача до ОСОБА_1 , даних про належність квартири за зазначеною адресою та об`єктивних доказів отримання послуг за цією адресою у суді немає.

Суд не має підстав вважати, що заявлені вимоги можуть бути задоволені в порядку наказного провадження, адже відсутні дані, які б обґрунтовували їх фактичне та правове підґрунтя.

V. Підсумки

Оскільки письмова заява про видачу судового наказу не містить переліку доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, а також інших документів або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, тому суд відмовляє у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст. 160, 161, 165-166, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд -

постановив:

1. У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу - відмовити.

2. Роз`яснення суду.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

3. Порядок оскарження ухвали суду та набрання нею законної сили.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко