Провадження № 2/750/622/26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Косенка О.Д.,

секретар Ткаченко К.Д.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника Чернігівського міського центру соціальних служб -Мазур Л.О., третьої особи - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітніх синів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

третя особа: Чернігівський міський центр соціальних служб, ОСОБА_3 , -

встановив:

у листопаді 2025 року Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітніх синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Третя особа: Чернігівський міський центр соціальних служб, ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову Позивач зазначив, що у АДРЕСА_1 , зареєстрована та проживає громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_2 та її діти тривалий час перебували в полі зору суб`єктів соціальної роботи з причини ухилення матері від виконання батьківських обов`язків, через не створення дітям належних умов проживання розвитку та навчання, а також залишення дітей без нагляду.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 09 вересня 2024 року у ОСОБА_2 її діти були відібрані.

Згідно з інформацією Чернігівського міського центру соціальних служб від 08 вересня 2025 року, у зв`язку з безвідповідальністю матері, внаслідок узалежнення від психотропних речовин, що призвели до складних життєвих обставин, родині ОСОБА_2 протоколом координаційної ради № 260, наказ №01-08/59 від 19 квітня 2024 року рекомендовано надавати соціальні послуги як такій, що опинилася в складних життєвих обставинах. Мати малолітніх дітей категорично не здатна виховувати, розвивати дітей та їх утримувати. Після закінчення школи фактично живе лише за рахунок родичів, чоловіка, співмешканців. Привести житло до відповідних санітарно-гігієнічних норм, навести порядок та чистоту серед побутових речей, одягу, постільної білизни тощо вона не хоче. На численні зауваження представників комісії суб`єктів соціальної роботи, щодо недоліків, реагує надзвичайно нервово, грубо, неадекватно. Жодних документів не підписує. Категорично відмовляється від соціального супроводу. Після відібрання дітей у Відповідача, вона продовжує вести притаманний їй нездоровий спосіб життя.

Ухвалою суду від 13.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, запропоновано сторонам надати заяви по суті справи.

Ухвалою суду від 12.12.2025 підготовче засідання у справі закрито та призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні змісту позову.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, вказала, що має бажання приймати участь у вихованні своїх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проте цьому перешкоджає матір Відповідача ОСОБА_3 , разом з якою діти проживають. Також зазначила, що на даний час не зловживає алкогольними напоями та не вживає наркотичних засобів.

Представник Чернігівського міського центру соціальних служб ОСОБА_6 пояснила суду, що Відповідач зловживає алкогольними напоями та психотропними речовинами, в помешканні Відповідача антисанітарні умови, соціальному впливу не піддається, на зауваження не реагує. Відповідачу пропонувалася допомога у проходженні безоплатної реабілітації за кошти громадських організацій, проте вона відмовилася. Така її поведінка ставить дітей Відповідача на межу виживання. У зв`язку з цим позбавлення Відповідача батьківських прав стосовно старших синів та передача їх під піклування їх бабусі ОСОБА_3 , яка наразі ними опікується і ставиться до своїх обов`язків добросовісно, є єдиним дієвим заходом реагування на ситуацію, що склалася.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримала, вказала, що наразі її онуки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом з нею, оскільки їхня матір - ОСОБА_2 позбавлена щодо них батьківських прав, а батько ОСОБА_7 у 2025 році зник безвісти під час виконання бойового завдання в лавах ЗСУ. Вона не забороняє своїй дочці бачитися з онуками, якщо дочка буде у нормальному стані, разом з тим сама ОСОБА_2 ініціативи щодо зустрічі з дітьми не виявляє.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , а ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно (а.с. 6,7). Батьками дітей зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Батько дітей - ОСОБА_7 з 01 червня 2024 року перебував у лавах Збройних Сил України.

Відповідно до сповіщення № 57 сім`ї захопленого у полон заручником, інтернованого у нейтральних державах або зниклого безвісти військовослужбовця від 15 жовтня 2025 року під час виконання бойового завдання він зник безвісти 13 жовтня 2025 року (а.с. 22,23).

19 грудня 2023 року діти Відповідача, поставлені на облік управління (служби) у справах Чернігівської міської ради, як діти, які перебувають в складних жити обставинах.

Відповідно до інформацій комунального некомерційного підприємства «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради від 28 липня 2025 року та 07 листопада 2025 року, ОСОБА_2 , на профілактичні огляди дітей жодного разу не приводила, рекомендації лікаря не виконувала телефонні дзвінки лікарів не відповідала (а.с. 20,21).

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 09 вересня 2024 року у ОСОБА_2 були відібрані її діти (а.с. 12-16).

Згідно з інформацією ГУНП в Чернігівській області від 14.11.2025, за результатами перевірки за обліками масиву ІАС «Облік відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності та наявності судимості» та «Адмінпрактика» станом на 13.11.2025 ОСОБА_8 роки тричі засуджувалася до покарань за вчинення кримінальних правопорушень за ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України, один раз звільнялася судом від кримінальної відповідальності за цією ж статтею КК України у зв`язку із застосуванням примусових заходів виховного характеру, а також 5 разів притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків.

20 листопада 2025 року Позивачем складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її малолітніх дітей. На підставі висновку, з урахуванням внесених до нього змін, рішенням виконавчого комітету Чернігівської міськради від 25.12.2025 № 707, виконавчий комітет Чернігівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав Відповідача.

Відповідно до наказів начальника управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради від 21 жовтня 2025 року, малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було тимчасово влаштовано до родини баби - ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 24,25).

За змістом пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 27 цієї Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідач своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитини до досягнення нею повноліття, не виконує.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в їх сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Принцип «забезпечення якнайкращих інтересів дитини», закріплений у Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Україною 27.02.1991) вимагає, щоб в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділялась якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3).

Конвенція про права дитини у статті 12 визначає, що Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (стаття 155 СК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Згідно до ч. ч. 2, 3, ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5, 6 ЦПК України. Критерії оцінки судом наданих сторонами доказів визначені у ст. ст. 77-80 ЦПК України.

Відповідно до ст. ст. 77, 79 ЦПК України всі надані докази Позивачем суд визнає достовірними, належними, та такими, що містять необхідну інформацію щодо предмета доказування.

Керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 247, 259, 263-265, 268, 274, 280-283 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітніх синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 передати управлінню (службі) у справах дітей Чернігівської міської ради для подальшого влаштування.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, вул. І. Мазепи, 19, м. Чернігів, 14017,

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Третя особа: Чернігівський міський центр соціальних служб, 14000, місто Чернігів, вулиця Хлібопекарська. 24-А.

Третя особа: ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя Олег КОСЕНКО