Провадження № 2/638/6431/25
02 січня 2026 року м.Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого Зінченка О.В., за участю секретаря судового засідання Плахотничої В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про задоволення вимог кредитора до спадкоємця,
Позов обґрунтований тим, що 28.09.2023 ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_4 20 000,00 доларів США, що підтверджується договором позики від 28.09.2023 та розпискою, написаною власноруч ОСОБА_3 .
15.03.2024 між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було укладено Договір відступлення права вимоги (цесії), за умовами якого позивач став кредитором за договором позики на суму 20 000,00 доларів США від 28.09.2023.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, однак його зобов`язання щодо повернення позики залишились невиконаними.
Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв ОСОБА_2 , а позивач, в свою чергу, звернувся до нотаріуса з вимогою кредитора від 15.01.2025 у спадковій справі №52/2024, заведеної після смерті ОСОБА_3 , про погашення заборгованості за договором позики від 28.09.2023 в порядку ст. 1281 ЦК України.
Відповідач не вживає заходів для задоволення вимог позивача як кредитора спадкодавця у добровільному порядку, тому він звернувся до суду для захисту своїх порушених прав.
Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином. Відзиву щодо заявлених позовних вимог або будь-яких заяв від відповідача до суду не надходило.
Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку.
Під час розгляду справи судом встановлено наступне.
Згідно долученого позивачем до матеріалів справи оригіналу Договору позики грошей від 28.09.2023 ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_4 20 000,00 доларів США із кінцевим строком повернення 18:00 12.10.2023.
Згідно п. 4 договору гроші передані позичальнику до підписання цього договору, на підтвердження чого надано розписку.
Оригінал розписки також долучений позивачем до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Згідно долученої до позову копії Договору відступлення права вимоги (цесії) від 15.03.2024, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , у порядку та на умовах, визначених Даним Договором, Цедент - ОСОБА_5 відступив Цесіонарієві ОСОБА_1 , а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цедентові, і стає кредитором за Договором позики на суму 20 000,00 доларів США (двадцять тисяч доларів США) від 28.09.2023 року укладеного в письмовій формі (розписка на виконання умов передачі коштів додається) між Цедентом і ОСОБА_3 та штрафних санкцій передбачених Договором.
Розписка про розрахунок за договором є додатком №1 до Договору відступлення права вимоги (цесії).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Позивач стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять належного підтвердження цього факту, як то копії свідоцтва про смерть, копії актового запису або витягу з реєстру актів цивільного стану про реєстрацію смерті.
Разом із тим, матеріали справи містять інформацію про заведення приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю. спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , із заявою про прийняття спадщини після смерті якого звернувся ОСОБА_7 (лист № 160/01-16 від 20.10.2025).
Згідно ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
Згідно ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Згідно положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Аналізуючи викладені обставини справи та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивач, пред`являючи вимоги до ОСОБА_7 , зобов`язаний довести суду належними доказами факт смерті позичальника, а також той факт, що після смерті ОСОБА_3 немає інших спакоємців, те, що ОСОБА_7 не тільки подав заяву про прийняття спадщини, але і повноцінно реалізував своє право на спадкування в порядку, встановленому Главою 89 ЦК України.
Разом із тим, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження викладених фактів, що, на переконання суду, унеможливлює задоволення цього позову.
Так, позивачем не надано доказів на підтвердження факту смерті ОСОБА_3 , не надано доказів того, що ОСОБА_7 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , оскільки із листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю. № 160/01-16 від 20.10.2025 суд вбачає, що відповідач подав заяву про прийняття спадщини, однак даний лист не містить інформації про те, чи подавались такі заяви від інших осіб, чи складався померлим заповіт тощо.
Крім того, за змістом ст. 1282 ЦК України спадкоємці померлого відповідають за зобов`язаннями останнього в межах вартості майна, отриманого у спадщину.
Разом із тим, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідач отримав у спадщину якесь майно, тобто отримав свідоцтво про право на спадщину, не надано доказів вартості отриманого майна тощо.
Суд зазначає, що позивач ані надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних фактів, ані заявив клопотань про їх витребування судом у підготовчому судовому засіданні, в якому він особисто брав участь.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити.
Керуючись ст. 12, 43, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 284, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про задоволення вимог кредитора до спадкоємця.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На заочне рішення відповідачем протягом 30 днів, з дня його проголошення, до Шевченківського районного суду м. Харкова може бути подана письмова заява про його перегляд.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя О. В. Зінченко