єдиний унікальний номер справи 546/1262/25
номер провадження 2/546/199/26
УХВАЛА

08 січня 2026 року м. Решетилівка Полтавська область

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Лівер І.В. вирішуючи питання відкриття провадження у справі за позовною заявою Акціонерного товариства «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії

УСТАНОВИВ:

18.12.2025 до суду надійшла вищевказана позовна заява, у якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 100627,12 грн вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ на користь АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО», судовий збір за розгляд справи в розмірі 3028,00 грн на рахунок АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО».

Направити запит щодо реєстрації (чи зняття з реєстрації) та про перевірку особистих і паспортних даних відповідачка.

У разі відсутності підтвердження місця реєстрації відповідача у с. Андріївка, Полтавського району, а підтвердження реєстрації у АДРЕСА_1 , передати справу до Київського районного суду у м. Полтава за територіальною підсудністю за місцем реєстрації відповідача

У порядку визначеному ч. 6 ст. 187 ЦПК України 22.12.2025 судом було відправлено запит до органу реєстрації Решетилівської міської ради з метою з`ясування зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 .

26.12.2025 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла відповідь решетилівської міської ради Полтавської області № 01-44/4628 від 24.12.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Решетилівської громади не зареєстрований.

У порядку визначеному ч. 6 ст. 187 ЦПК України 29.12.2025 судом було відправлено запит до органу реєстрації Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради з метою з`ясування зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 .

07.01.2026 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла відповідь Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради № 01-12-05-09/18935 від 30.12.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знятий 24.03.3023 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду з даними позовом, АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» просило суд стягнути грошові кошти за самовільне підключення до електричної мережі будинку АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_1 .

Тобто спірні правовідносини виникли з приводу відшкодування фізичною особою коштів за самовільне підключення до електричної мережі.

Частина перша статті 27 ЦПК України визначає, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У частині 9 стаття 27 ЦПК України зазначено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідомо, пред`являються за місцем знаходження майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його зайняття.

Із відповіді Решетилівської міської ради вбачається що ОСОБА_1 на території Решетилівської громади не зареєстрований. З відповіді наданої Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знятий 24.03.3023 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

У постанови Верховного Суду від 26.09.2019 року в справі №371/786/18, зроблено висновок, згідно якого відкриваючи провадження у справі, в якій спірні правовідносини виникли з приводу відшкодування фізичною особою коштів за самовільне підключення до електричної мережі, суди не врахували, що спір не стосується самого місця знаходження будинку, а виник з приводу виплати позивачем грошових коштів за спожиту електричну енергію, що не піддавалась обліку.

У вказаній постанові, Верховний Суд вказав, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Таким чином, вказана категорія справ має розглядатись відповідним судом за місцем реєстрації відповідача.

За загальними правилами підсудності відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У частині 9 стаття 27 ЦПК України зазначено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідомо, пред`являються за місцем знаходження майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його зайняття.

Згідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці послідовно зазначає, що поняття «суд, встановлений законом» як елемент права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод пов`язаний із реалізацією принципу верховенства права під час здійснення правосуддя у цивільних справах. Зазначений елемент включає інституційну, процесуальну та компетенційну складову. При цьому порушення будь-якої із цих складових визнається фундаментальним порушенням права на справедливий судовий розгляд у практиці ЄСПЛ, що, як правило, тягне за собою скасування судового рішення у справі.

ЄСПЛ зазначає, що компетенційна складова поняття «суд, встановлений законом» передбачає необхідність дотримання норм вітчизняного законодавства щодо правил предметної і суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції. Інакше кажучи, йдеться про те, що суд, який розглядає справу, повинен бути належним з точки зору наявності у нього повноважень на розгляд конкретної справи.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Таким чином, термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Окрім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст.378 ЦПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Нормами ст. 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи те, що спірні правовідносини виникли з приводу відшкодування фізичною особою коштів за самовільне підключення до електричної мережі, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 було : АДРЕСА_1 , то дана справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Київського районного суду міста Полтави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 31,32, 187, 260,353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи № 546/1262/25 за позовною заявою Акціонерного товариства «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії передати для розгляду за належною територіальною підсудністю до Київського районного суду міста Полтави.

Копію ухвали надіслати представнику позивача, яким було подану вказану позовну заяву до суду.

Передача справи здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення, відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складений 08.01.2026.

Суддя І.В. Лівер