УХВАЛА

05.01.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Полонця С.М.,

секретаря с/з Лукасевич А.Є.,

за участю: представника боржника адвоката Зозулі В.М. (в режимі відеоконференції),

розглянув скаргу представника боржника ОСОБА_1 адвоката Зозулі Володимира Миколайовича на рішення державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Зозуля В.М. звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (наразі - Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України) Левківської Лідії Іванівни від 12 лютого 2019 року, винесену у виконавчому провадженні № 55316032, про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у праві керування транспортними засобами.

У судовому засіданні представник боржника підтримав скаргу з підстав, викладених у ній, та просив її задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому просить визнати постанову державного виконавця законною, а скаргу залишити без задоволення та розгляд скарги провести без участі представника ВДВС.

Вислухавши пояснення представника боржника та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

З огляду на те, що про оскаржувану постанову боржник дізнався 15.12.2025 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а доказів отримання ним оскаржуваної постанови раніше в матеріалах справи відсутні, а тому боржник звернувся до суду зі скаргою у встановлений законом строк.

Що стосується суті поданої скарги, слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що 14.06.2017 року Богунським районним судом м. Житомира у справі № 295/16368/16-ц було ухвалене рішення, яким позовну заяву задоволено; розірвано шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 29 липня 2011 року, актовий запис №1163, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 28.12.2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття; допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

У матеріалах, долучених до скарги представником боржника, міститься копія оскаржуваної постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, винесеної 12.02.2019 року старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Левківською Л.І. у рамках виконавчого провадження № 55316032 з примусового виконання виконавчого листа №295/16368/16-ц, виданого 04.12.2017 року Богунським районним судом м. Житомира, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з 28.12.2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Вказаною постановою, серед іншого, встановлено те, що постановою від 06.12.2017 року ВП № 55316032 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 295/16368/16-ц, виданого 04.12.2017 року Богунським районним судом м. Житомира. Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої, згідно з розрахунком від 11.02.2019 року, за період з 28.12.2016 року до 11.02.2019 року, у сумі 32418,28 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Зазначеною вище постановою встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, згідно з виконавчим листом № 295/16368/16-ц, виданим 04.12.2017 року.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 18 вищевказаного Закону, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 10 вказаного Закону визначено те, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У свою чергу, згідно з п. 2) ч. 9 ст. 71 вказаного Закону, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанов у про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Разом з тим, як зазначено у частині 10 статті 71 згаданого раніше Закону, тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях; розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

У поданій скарзі представник боржника посилається, зокрема, на наступне.

12.03.2025 року ОСОБА_1 було призвано у Збройні Сили України, під час мобілізації, на підставі наказу ІНФОРМАЦІЯ_5 № 65. Вказане підтверджується даними військового квитка серії НОМЕР_2 , копія якого додається до скарги. Крім того, у розділі 26 військового квитка вказано найменування посади і військово-облікової спеціальності (посадової кваліфікації) боржника, зокрема, водій перевезення автомобільним транспортом. Встановлене державним виконавцем обмеження представник боржника вважає триваючим і, на його думку, вищевказане свідчить про те, що, на даний час, оскаржувана постанова та обмеження суперечать пункту 3 частини 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», адже ОСОБА_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період. Враховуючи те, що військово-облікова спеціальність боржника є водій перевезення автомобільним транспортом, встановлене обмеження порушує його законні права та інтереси, оскільки таким встановленим тимчасовим обмеженням ОСОБА_1 позбавлений можливості належним чином нести військову службу у Збройних Силах України, не може працювати на посаді водія, відтак, не може отримувати доходи на забезпечення свого існування та на забезпечення інших осіб, яких він за законом зобов`язаний утримувати. Наявність у боржника права керування транспортними засобами без жодних обмежень необхідне для належного та якісного виконання службових обов`язків, у тому числі - бойових завдань у бойовій обстановці при здійсненні відсічі збройній агресії рф проти України. Зокрема, можливість керування транспортними засобами може зберегти життя боржника та життя його побратимів під час виконання завдань та задач на лінії зіткнення та у прифронтовій зоні, у випадку безпосередньої участі у бойових діях.

З приводу аргументів представника боржника слід зазначити наступне.

У матеріалах, доданих представником боржника до скарги, міститься копія військового квитка Серії НОМЕР_2 , виданого 12.03.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої вбачається, що 12.03.2025 року, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року, ОСОБА_1 був призваний у Збройні Сили України під час мобілізації.

Також у вказаному військовому квитку міститься відмітка про те, що 01.06.2025 року ОСОБА_1 зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 (номер наказу 77РС).

Найменування посади і військово-облікової спеціальності (посадова кваліфікація) ОСОБА_1 , зазначеної у наданій копії військового квитка водій перевезення автомобільним транспортом.

Разом з тим, суд звертає увагу на наступне.

Оскаржувану постанову державним виконавцем було винесено 12.02.2019 року, натомість боржника призвано у Збройні Сили України під час мобілізації лише 12.03.2025 року, що свідчить про те, що державним виконавцем було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у межах Закону України «Про виконавче провадження» та не суперечить частині 10 статті 71 вказаного Закону.

На час винесення оскаржуваної постанови державним виконавцем заборгованість боржника перевищувала суму відповідних платежів за шість місяців і обставин, зазначених в частині 10 статті 71 вищезазначеного Закону, не існувало.

Крім того, суд наголошує на тому, що відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

13.08.2025 року державним виконавцем направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника до Військової частини НОМЕР_3 за останнім місцем роботи боржника. Однак станом на 02.01.2026 року заборгованість зі сплати аліментів не погашається боржником ОСОБА_1 навіть частково.

Обмеження у праві керування транспортними засобами, встановлене державним виконавцем, ґрунтується на законі та переслідує легітимну мету такого обмеження, а саме виконання судового рішення, яке в добровільному порядку не виконується. Таке законне обмеження є справедливим і пропорційним до мети, заради якої воно застосовано, а саме захист прав стягувача шляхом примусового виконання рішення суду, ухваленого на його користь. Інші обмеження, встановлені державним виконавцем, теж направлено на спонукання боржника до виконання судового рішення і воно повинне діяти до моменту повного виконання рішення суду.

На даний час у суду відсутні відомості про виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира у справі № 295/16368/16-ц від 14.06.2017 року, зокрема, про погашення боржником ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, згідно з виконавчим листом № 295/16368/16-ц, виданим Богунським районним судом м. Житомира 04.12.2017 року, що могло би бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Таким чином, скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 259-261, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника боржника ОСОБА_1 адвоката Зозулі Володимира Миколайовича на рішення державного виконавця, залишити без задоволення.

Повний текст ухвали складено 05.01.2026 року.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: