Справа №295/7428/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Кузнєцова Д.В.

за участю секретаря с/з Карпішиної С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. про оголошення в розшук боржника ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Є.О. звернулася до суду з указаним поданням, в обґрунтування якого зазначає, що у неї на виконанні перебуває виконавче провадження №76462426 з примусового виконання виконавчого листа №295/7428/24 від 12.10.2024 року, виданого Богунським районним судом м. Житомира, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Правекс Банк» заборгованості за кредитним договором №111RPUA220130001 від 13.01.2022 року в сумі 304 393,96 грн., а також суми сплаченого судового збору в розмірі 3 652,93 грн. Згідно наданої стягувачем інформації боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За інформацією, наданою Управлінням ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради, боржник зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Перевіривши дану інформацію виконавцем було встановлено, що за даною адресою боржник не проживає. У приватного виконавця відсутня інформація про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника. Крім цього, приватним виконавцем в ході виконання рішення суду 11.11.2024, 27.11.2024 та 25.08.2025 направлено вимоги боржнику про подання декларації про доходи та майно, а також про необхідність явки до офісу приватного виконавця. Проте, усі виклики та вся кореспонденція повернулася на адресу виконавця з поміткою «закінчився термін зберігання». Станом на сьогоднішній день боржник не виконала судове рішення, будь-яких платежів в рахунок погашення боргу перед стягувачем не здійснила, документального підтвердження про факт повної або часткової сплати боргу згідно судового рішення виконавцю не надала, декларацію про майно та доходи боржника фізичної особи не подала, жодного разу до офісу приватного виконавця не з`явилася. Місце знаходження (проживання, перебування) боржника встановити неможливо.

З огляду на викладене, приватний виконавець просить винести ухвалу, якою оголосити розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Приватний виконавець у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник стягувача та боржник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду подання повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, вивчивши й дослідивши подання та додані до нього копії матеріалів виконавчого провадження, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. знаходиться виконавче провадження №76462426 з примусового виконання виконавчого листа №295/7428/24, виданого 12.10.2024 Богунським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Правекс Банк» заборгованості за кредитним договором №111RPUA220130001 від 13.01.2022 року в сумі 304 393,96 грн., а також суми сплаченого судового збору в розмірі 3 652,93 грн.

04.11.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. відкрито виконавче провадження №76462426 щодо примусового виконання судового рішення. Копію постанови також направлено рекомендованим листом боржнику ОСОБА_1 (а.с. 146-147).

05.11.2024 приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, а 11.11.2024 про арешт майна боржника (а.с. 148, 150).

Постановою приватного виконавця від 11.11.2024 оголошено у розшук майно боржника, а саме: транспортний засіб ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 (а.с. 154).

Приватним виконавцем 27.11.2024 та 25.08.2025 направлено вимоги боржнику про подання декларації про доходи та майно боржника, надання пояснень з приводу невиконання судового рішення та про необхідність сплати заборгованості за вказаними у вимогах реквізитами (а.с. 156, 166-167).

Згідно відповіді Управління державної міграційної служби України в Житомирській області від 05.12.2024 року за обліками відомчої інформаційної системи ДМС України встановлено інформацію про оформлення особі ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон, дата видачі 14.03.2022 (а.с. 162).

У відповіді на запит приватного виконавця щодо перетину боржником державного кордону за період з 04.11.2024 по 03.12.2025 Державна прикордонна служба України повідомила, що такі дані у служби відсутні (а.с. 164).

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Зазначене конституційне положення відображено і у пункті 7 частини 3 статті 2 та статті 18 ЦПК України, згідно з якими судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України від 2 червня 2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як передбачено частиною 4 статті 19 Закону №1404-VІІІ, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

За приписами частини 1 статті 36 Закону №1404-VІІІ у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Згідно зі статтею 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до пункту 4 розділу ІХ Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, за неможливості з`ясування місцезнаходження боржника чи дитини державний виконавець звертається з поданням до суду про розшук дитини або боржника.

За змістом указаних правових норм обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені законом. До заходів, які необхідні для своєчасного та повного виконання рішення, зокрема, належить оголошення розшуку боржника.

Підставою для звернення до суду з відповідним поданням є відсутність відомостей про місце проживання чи місце перебування боржника фізичної особи.

Звертаючись до суду з таким поданням, виконавець повинен надати докази про те, що ним вживалися заходи, спрямовані на встановлення фактичного місцезнаходження боржника, але це не дало позитивних результатів. Такими доказами можуть бути: а) отримані відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримана інформація від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржниці; в) перевірка наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримана інформація щодо місця роботи боржника; ґ) отримана інформація про боржника з інших джерел.

Разом з тим, із наданих доказів неможливо у повній мірі встановити, що приватним виконавцем вчинялись достатні дії щодо з`ясування місця знаходження боржника ОСОБА_1 . Так, судом звернуто увагу, що маючи у своєму розпорядженні інформацію про оформлення боржнику ОСОБА_1 14.03.2022 паспорта громадянина України для виїзду за кордон, приватний виконавець перевірила інформацію щодо перетинання останньою кордону України виключно за період з 04.11.2024 року, тобто дня з дня винесення постанови про відкриття ВП №76462426, а не з дати оформлення такого паспорту, що фактично відбулось через кілька днів після повномасштабного військового вторгнення росії до України.

Розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, а тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Суд також враховує і позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Статтею 76 ЦПК України надано визначення доказів, під якими розуміються будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, звернення приватного виконавця до суду з поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника, однак такі достатні докази до подання приватним виконавцем долучені не були .

З огляду на викладене, суд не вбачає правових підстав для оголошення розшуку боржника та дійшов висновку про відмову у задоволенні подання приватного виконавця.

Керуючись ст.ст. 260, 353, 438 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. про оголошення в розшук боржника ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Кузнєцов