Справа №295/9322/25
УХВАЛА

08.01.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Лайчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернулася до суду із заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира у даній справі від 22.10.2025 та призначити розгляд справи в загальному порядку.

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення зазначила, що про існування судової справи та рішення у ній відповідач дізналася 22.10.2025 за допомогою мобільного застосунку «Дія», про розгляд справи не була повідомлена належним чином.

Обґрунтовуючи заяву про перегляд заочного рішення представник відповідача вважає, що заочне рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права, що є підставами для його скасування, про існування судової справи та рішення у ній відповідач дізналася 22.10.2025 за допомогою мобільного застосунку «Дія», про розгляд справи не була повідомлена належним чином.

Крім цього адвокат Зачепіло З.Я. зазначила, що позивачем у справі не надано пояснення щодо суми заборгованості по процентам, не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці, є правильними.

Позивачем не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг.

Долучений до матеріалів справи Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містить підпису позичальника, що в свою чергу свідчить про недоведеність факту ознайомлення відповідачем саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Під час підписання анкети-заяви ні з якими Умовами та Правилами Вознюк С.О. не ознайомлювали, що підтверджується, на думку представника відповідача, відсутністю підпису під Умовами та Правилами, паспорті споживчого кредиту, якого відповідачу взагалі ніхто не надавав.

Також адвокат Зачепіло З.Я. подала заяву про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в якій зазначила, що розмір вартості складання позовної заяви є завищеним, неспівмірним зі складністю справи та виконаними роботами, часом та обсягом наданих послуг, просила зменшити витрати на професійну правничу допомогу до 500, 00 грн.

В судове засідання сторони не з`явились.

Представник відповідача подала разом із заявою про перегляд заочного рішення заяву про розгляд справи без її участі та без участі відповідача.

Дослідивши заяву, матеріали цивільної справи, суддя дійшов такого висновку.

Встановлено, що заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22.10.2025 позовну заяву ТОВ «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 та користь ТОВ «Мілоан» заборгованість за договором про споживчий кредит №101642782 від 02.11.2024, що станом на 16.05.2025 становить 40994, 50 грн, з яких 23500, 00 грн. - заборгованість за кредитом, 17494, 50 грн - заборгованість за відсотками, судовий збір в сумі 2422, 40 грн та витрати на професійну правову допомогу в сумі 7100, 00 грн (а.с. 74-76).

З матеріалів справи вбачається, що 19.08.2025 копію ухвали про відкриття провадження було направлено судом на адресу реєстрації відповідача (а.с. 70), однак такі документи повернулися неврученими адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 72-73).

Положеннями статті 13 Закону України "Про поштовий зв`язок" (який є нормативним актом, що визначає правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг) встановлено, що послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, і які регулюють відносини між ними.

Ці Правила встановлюють, зокрема, окремі строки та процедури доставки, вручення та зберігання різних поштових відправлень, зокрема й рекомендованих листів з повідомленням про вручення та рекомендованих поштових відправлень з позначкою "Судова повістка", що відповідно, впливає на висновок про можливість отримання скаржником такого поштового відправлення, направленого судом за належною поштовою адресою, та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою "Вручити особисто", рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (пункти 11 та 17 Правил).

Згідно з пунктом 2 Загальної частини Правил повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - це повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

Відповідно до пункту 94 Правил порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил.

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Отже, Правила встановлюють окремі строки та процедури вручення рекомендованих листів та рекомендованих поштових відправлень з позначкою "Судова повістка".

Звідси, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19).

Установлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17(П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19 від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 27.02.2023 у справі №909/548/16(909/947/20).

Таким чином, відповідач належним чином була повідомлена про розгляд справи, проте відзиву на позовну заяву не подала.

Щодо посилання представника відповідача на ненадання пояснення щодо суми заборгованості по процентам.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 16.05.2025 відповідач має заборгованість у розмірі 40994, 50 грн, з яких 23500, 00 грн. - заборгованість за кредитом, 17494, 50 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 26-31).

Вказаний розрахунок містить інформацію про розмір процентної ставки, термін кредитування, інформацію про розмір та дати часткового погашення відповідачем кредиту, погашення, розмір нарахування/залишку відсотків, тобто всю детальну інформацію як щодо тіла кредиту, так і щодо відсотків за користування кредитом.

Законом не вимагається надання позивачем певних «пояснень» щодо нарахування заборгованості по процентам за користування кредитом.

Щодо посилання представника відповідача на ненадання суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Так, згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мінюсту від 12.04.12 № 578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання господарських операції і стали підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку та податкових документах віднесені: касові, банківські документи, повідомлення банків, виписки банків, корінці квитанцій і касових чекових книжок та ін.

Позивачем не було надано виписку по банківському рахунку відповідача.

Проте, відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг.

Згідно з частиною третьою статті 13 цього закону продавець (виконавець, постачальник), надавач платіжних послуг, оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала плату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку.

На думку суду, наявний у матеріалах справи договір про споживчий кредит №101642782, який містить персональні дані відповідачки, номер банківської картки, номер телефону та інші відомості, квитанція № від 02.11.2024 про переказ грошових коштів згідно договору №101642782 у сумі 25000,00 грн на картку 516874*10, ряд інших долучених позивачем документів свідчать про укладення кредитного договору між сторонами у відповідності до положень Закону України «Про електронну комерцію» та належне виконання умов договору в частині надання коштів первісним кредитором.

При цьому суд звертає увагу, що стороною відповідачки не було подано доказів на спростування даної обставини та не було заявлено клопотань про витребування відповідних доказів.

Отже, суд вважає доведеним позивачем та не спростованим відповідачем факт видачі кредитором відповідачці кредиту у сумі 25000,00 грн та перерахування таких коштів на рахунок ОСОБА_1 .

Щодо посилання представника відповідача на ненадання суду доказів оформлення та укладання між сторонами, отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг.

Відповідно до п.5.1. Договору кредиту, відповідачка підтвердила, що: до укладення цього Договору ознайомлена з наявними схемами кредитування, отримала у письмовій формі (у вигляді електронного документа розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту, з інформацією передбаченою ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про споживче кредитування»; до укладення Договору отримала Правила за посиланням https://miloan.ua/s/documents, проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма їх умовами (у т.ч. викладеними у п.6.3).

Згідно з частиною 6 Договору кредиту сторони узгодили порядок (технологію) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації Позивальника.

Відповідачем електронним цифровим підписом підписано, підтверджено укладення договору.

Паспорт споживчого кредиту, Анкета-заявка на кредит, Заявка на отримання кредиту, підтвердження кредитного договору, підписані відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 353305. Підписанням паспорта споживчого кредиту відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Щодо посилання представника відповідача на зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи, долучені позивачем в якості доказів матеріали на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу (а.с. 44-59), суд дійшов висновку про розмір понесених позивачем витрат в сумі 7000,00 грн є співмірним з обсягом наданих адвокатом послуг.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Статтею 285 ЦПК України передбачено, що у заяві про перегляд заочного рішення, зокрема, повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз положень наведеної норми цивільного процесуального закону вказує на те, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно всіх наступних обставин: 1) відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 126-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності. За такими принципами: кожна сторонами повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявник не надав жодних доказів, які спростовують обставини, встановлені судом під час розгляду справи про повернення коштів, які заперечують вимоги позивача і можуть бути підставою для скасування заочного рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Беручи до уваги встановлені обставини, суд вважає, що представник відповідача - адвокат Зачепіло З.Я. не довела, що відповідач не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; не надала суду докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з якими обов`язок відповідача може бути іншим, ніж встановлено рішенням суду, або відсутній взагалі, у суду відсутні підстави вважати, що ухвалене рішення не відповідає фактичним обставинам, судом не встановлено достатніх підстав для скасування судового рішення, а тому заява про перегляд заочного рішення, ухваленого у справі, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 244, 259, 268, 287-289, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без задоволення заяву представника ОСОБА_1 адвоката Зачепіло Зоряни Ярославівни про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 08.01.2026.

Суддя Л.М. Чішман