Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №279/5571/25
Провадження № 2/279/95/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2026 року м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Івашкевич О. Г., із секретарем судового засідання Маковською Д.О., за участі позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Бугайова М.В, відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи Коростенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи Коростенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) про визнання батьківства. У порядку уточнення позовних вимог 17.11.2025 представник позивача направив суду позовну заяву у редакції від 17.11.2025 року, в якій змінив предмет позовних вимог на встановлення факту батківства із залученням також третьої особи Міністерства оборони України.

Від третьої особи Коростенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшло письмове пояснення, в якому, зокрема, зазначено про зміну найменування відділу.

У судовому засіданні представник та сторони підтримали позовну заяву у новій редакції, однак заперечили щодо залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Міністерство оборони України.

Також позивачем заявлено клопотання про призначення судово- генетичної експертизи, яке підтримано учасниками справи.

Відповідно до положень ст.189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Суд розглянувши позовну заяву у редакції від 17.11.2025 року та клопотання учасників справи дійшов висновку про таке.

У силу ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Дослідивши зміст позовної заяви суд дійшов висновку про дотримання позивачем вимог ч.3 ст.49 ЦПК УКраїни, отже, позовна заява в редакції від 17.11.2025 року підлягає прийняттю та розгляду судом.

Згідно з ч.1 ст.53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Під час підготовки справи до розгляду до закінчення підготовчого засідання судом не встановлено, на які права та обов`язки Міністерства оборони України може вплинути рішення у даній справі, тому у залученні до участі його у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів,слід відмовити.

Щодо призначення у справі судово-генетичної експертизи та зупинення провадження у справі суд враховує таке.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.103 ЦПК УКраїни суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до ч.5 ст.104 ЦПК України, в ухвалі про призначення експертизи, суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Судова експертиза повинна призначатися для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.06.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації №3451/05,§ 34,від 07 травня 2009 року).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Враховуючи, що предметом доказування у справі є наявність чи відсутність кровного споріднення між загиблим ОСОБА_4 , батьком якого є ОСОБА_3 , та малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для з`ясування обставин у справі необхідні спеціальні знання в області генетики, а тому по справі слід призначити судову генетичну експертизу.

При цьому, відповідно до положень ст.139 ЦПК України, суд вважає необхідним покласти оплату експертизи на позивача.

Позивач ОСОБА_1 надала згоду на відбір зразків малолітної дитини для судово генетичної експертизи. Відповідач ОСОБА_3 також погодився надати свої зразки для проведення експертизи.

Згідно зі ст. 108 ЦПК України для проведення дослідження суд вважає за доцільне надати дозвіл на повне або часткове знищення об`єктів дослідження або зміну їх властивостей, оскільки проведення судової молекулярно-генетичної експертизи вимагає використання руйнівних методів дослідження.

Згідно з п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Виходячи зі змісту п.9 ч.1 ст.253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 252 цього Кодексу, - на час проведення експертизи.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, тому на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 103, 104, 116, 197 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи Коростенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Хмельницкього міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту батьківства у редакції від 17.11.2025 року.

Відмовити у залученні до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, Міністерство оборони України.

Призначити по справі судову генетичну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського міського бюро судово-генетичної експертизи (вул. Докучаєвська, 4, м.Київ, 03141).

На вирішення експертизи поставити наступні питання:

1) чи наявне кровне (біологічне) споріднення між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .?

2) якщо так, то чи являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 рідним онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі проведеної судово-генетичної експертизи.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і за відмову від дачі висновку за ст. 384, 385 КК України.

Згідно зі ст.108 ЦПК України для проведення дослідження надати дозвіл на повне або часткове знищення об`єктів дослідження або зміну їх властивостей, оскільки проведення судової молекулярно-генетичної експертизи вимагає використання руйнівних методів дослідження.

Оплату за проведення судової генетичної експертизи покласти на позивача ОСОБА_1 .

Зобов`язати позивача ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 ), забезпечити явку малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою відібрання біологічних зразків для проведення експертизи, зі свідоцтвом про його народження до експертної установи в день, час і місце проведення експертизи, визначеною цією установою.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 ) з`явитись у визначений експертами день та час до експертної установи з документом, що посвідчує особу, за викликом експерта з метою відібрання біологічних зразків для проведення експертизи.

Роз`яснити сторонам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в проведенні експертизи, якою передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Провадження по справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, а в частині призначення експертизи та зупинення провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду в 15-денний строк, який обчислюється з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Оксана ІВАШКЕВИЧ