УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

та про забезпечення позову

09 січня 2026 року Соборний районний суд міста Дніпра у складі: головуючого судді Покопцевої Д.О., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Рух справи

26.12.2025р. представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Смагін В.Г. (діє згідно ордеру від 15.12.2025р.) звернувся до суду із вказаним позовом, датованим 26.12.2025р., в якому просить:

-визнати недійсним договір дарування, серія та номер: 3702, що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений та виданий 08.10.2024р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Людмилою Григорівною, номер відомостей про речове право: 57008332;

-поділити спільне сумісне майно, визнавши за ОСОБА_1 , РНОКП

- НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності по частині квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 101, за кожним;

-вирішити питання судових витрат.

Одночасно у позовній заяві міститься клопотання про витребування від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батової Людмили Григорівни належним чином засвідчених копій матеріалів нотаріальної справи, заведеної при посвідчені 08.10.2024р. договору дарування, серія та номер: 3702, квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об' екта нерухомого майна 101.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2025р. для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Покопцеву Д.О.

Судом в порядку ч.ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідачів у справі.

29.12.2025р. від представника ОСОБА_3 адвоката Герасимчук С.С. (діє згідно ордеру від 26.12.2025р.) через підсистему «Електронний суд» отримано клопотання про застосування зустрічного забезпечення.

29.12.2025р. від представника ОСОБА_2 адвоката Герасимчук С.С. (діє згідно ордеру від 26.12.2025р.) через підсистему «Електронний суд» отримана заява про вжиття заходів забезпечення зустрічного позову до подання зустрічного позову.

01.01.2026р. від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Смагіна В.Г. отримані заперечення на клопотання (заяву) про зустрічне забезпечення.

09.01.2026р. з Єдиного державного демографічного реєстру судом отримано відповідь № 2226640, згідно якої зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , є АДРЕСА_2 .

09.01.2026р. з Єдиного державного демографічного реєстру судом отримано відповідь № 2226636, згідно якої зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , є АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що позовна заява подана:

- з додержанням вимог статей 175, 177 ЦПК України;

- згідно правил ст. 19 ЦПК України (предметна юрисдикція) та ст. ст. 26 - 30 ЦПК України (територіальна юрисдикція).

Відсутні підстави, визначені статтями 185-186 ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі.

Щодо форми судового провадження

Вирішуючи питання про те, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа, як це передбачено п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України, суд бере до уваги наступне.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на вказані у ст. 11, ч. 3 ст. 274 ЦПК України критерії, предмет спору, характер спірних правовідносин, суд вважає за необхідне здійснювати розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження.

Призначаючи справу до розгляду суд бере до уваги, що згідно ст. 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про призначення підготовчого засідання з урахуванням часу, необхідного для належного повідомлення усіх учасників судового процесу про судове засідання, завантаженості суду та розумних строків розгляду справи.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі відсутності можливості взяти участь у підготовчому засіданні учасники провадження мають право викласти свої міркування з питань, визначених у ст. 189, ч. 2 ст. 197 ЦПК України у письмових заявах, поданих до суду.

Розгляд справи в режимі відеоконференції наразі є технічно неможливим.

Дата судового засідання визначається з врахуванням навантаження головуючого та відпустки.

Крім того, суд нагадує встановлений ч. 3 ст. 130 ЦПК України обов`язок учасників судового процесу щодо повідомлення суду про причини неявки у судове засідання, а також те, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Щодо клопотання про витребування доказів

У позовній заяві міститься клопотання про витребування від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батової Людмили Григорівни належним чином засвідчених копій матеріалів нотаріальної справи, заведеної при посвідчені 08.10.2024р. договору дарування, серія та номер: 3702, квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об' екта нерухомого майна 101.

Клопотання обгрунтоване тим, що у позивача відсутній оспорюваний договір дарування, а відтак вона просить його витребувати (див. а.с.5 позову).

За положеннями ч.7 ст.187 ЦПК України, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються, зокрема, результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом із позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику сторін.

За положеннями ч.6 ст.177 ЦПК України, до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування.

Суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Учасники справи зобов`язані, зокрема, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадках, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 84 ЦПК України передбачено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Статтею 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведені правові положення суд дійшов висновку про задоволення зазначеного клопотання в частині витребування в приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батової Людмили Григорівни належним чином завіреної копії договору дарування квартири АДРЕСА_1 , укладеного 08.10.2024р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого за р.№ 3702 (реєстраційний номер об' екта нерухомого майна 101).

Підстав для витребування копій всіх матеріалів нотаріальної справи, заведеної при посвідченні цього договору, суду не наведено і при вирішенні питання про відкриття провадження судом самостійно не встановлено.

Щодо зустрічного забезпечення

29.12.2025р. від представника ОСОБА_3 адвоката Герасимчук С.С. (діє згідно ордеру від 26.12.2025р.) через підсистему «Електронний суд» отримано клопотання про застосування зустрічного забезпечення.

ОСОБА_3 наразі є власником спірної квартири і має наміри розпорядитися нею, оскільки наразі проживає в Республіці Польща і бажає придбати житло там.

На початку грудня 2025 року рієлтор ОСОБА_4 підшукала покупця квартири, 04.12.2025р. між ними були досягнуті домовленості стосовно продажу житла, про що складена розписка.

В цій розписці зафіксована ціна продажу квартири - 118 000 доларів США, граничний термін укладення основного договору 26.12.2025р., узгоджений нотаріус, який посвідчить угоду.

22.12.2025р. ОСОБА_3 , перебуваючи в нотаріальній конторі, виявила наявність заборони відчуження спірної квартири, накладеної ухвалою від 17.12.2025р. Соборного районного суду м. Дніпра за клопотанням ОСОБА_1 .

Через наявність заборони в реєстрі, нотаріус не може посвідчити договір купівлі-продажу, внаслідок чого угода на суму 118 000 доларів США зірвана, покупець втрачений, а ОСОБА_3 завдано прямих збитків у вигляді реальних витрат на підготовку угоди та упущеної вигоди, заявниця втратила можливість отримати суму в еквіваленті 2000 дол.США, передбачену розпискою.

Факт постійного проживання позивачки за межами України підтверджується матеріалами справи.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав, за позивачем зареєстровано лише: Гараж (27,5 кв.м) у ГК "Граніт"; 1/4 частка квартири по АДРЕСА_3 , вказане майно не є достатнім та ліквідним забезпеченням для гарантованого відшкодування збитків у розмірі 250 000 грн, оскільки стягнення на частку у праві власності на квартиру є вкрай ускладненим та малоефективним (через відсутність попиту на ринку на частини житлових приміщень), а ринкова вартість гаража в умовах воєнного стану є нестабільною і може не покрити суму збитків та витрат виконавчого провадження.

Транспортний засіб CITROEN фактично знаходиться за кордоном разом із позивачем.

Тому враховуючи перебування позивачки за кордоном, єдиним дієвим механізмом, який гарантує захист прав ОСОБА_3 як власниці, є внесення грошових коштів на депозит суду.

У разі відмови у позові ОСОБА_1 у майбутньому, ОСОБА_3 буде позбавлена реальної можливості стягнути з позивача збитки, завдані застосуванням заходів забезпечення позову (забороною вчинення реєстраційних дій) щодо квартири, оскільки боржник знаходиться в іноземній юрисдикції, а її ліквідне майно в Україні відсутнє або недоступне.

З огляду на запобіжну мету ст. 154 ЦПК України, зустрічне забезпечення має покрити можливі збитки, спричинені застосованими заходами забезпечення позову.

Заявниця просить визначити зустрічне забезпечення у розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн, як співмірне можливим збиткам: втрата майнової вигоди (еквівалент 2 000 дол. США) 84 406,80 грн, оскільки розпискою від 04.12.2025 визначено порядок розпорядження грошовою сумою в еквіваленті 2 000 дол. США: у разі відмови покупця від укладення договору купівлі-продажу зазначена сума підлягала передачі продавцю ОСОБА_3 .

Також ОСОБА_3 несе ризик втрати витрат на послуги рієлтора (5% + реклама) 254 000,00 грн. Пошук покупця та підготовка продажу здійснювалися із залученням фахівця (рієлтора ОСОБА_4 ). Згідно з умовами співпраці та виставленої претензії, винагорода рієлтора становить 5% від вартості об`єкта, а також компенсація фактичних витрат на рекламу та маркетинг у розмірі 5 000 грн. Факт виконання роботи підтверджується знаходженням покупця та підписанням Розписки на суму 118 000 $. Оскільки угода зірвана через судову заборону, у заявниці виникає прямий фінансовий ризик: обов`язок сплатити виконану роботу (оскільки послуга фактично надана покупець знайдений), або необхідність повторної оплати повної комісії (5%) новому рієлтору в майбутньому після зняття арешту

Можливі витрати на логістику (прибуття/перебування для укладення правочину) становлять 20 000грн, оскільки ОСОБА_3 постійно проживає за межами України (у Республіці Польща).

Фактичні та можливі витрати на підготовку правочину та вимушене утримання майна становлять 20 000грн. ра виконання умов Розписки та підготовку до угоди ОСОБА_3 здійснювалися дії, що потребують витрат: погашення/врегулювання заборгованості за комунальні послуги, отримання довідок/актів та інших документів, необхідних для укладення договору.

Через неукладення угоди зазначені витрати стали марними, а частина документів потребуватиме повторного отримання/актуалізації. Крім того, у зв`язку з неможливістю відчуження квартири 26.12.2025, на ОСОБА_3 покладається тягар утримання майна на весь час розгляду спору (орієнтовно не менше 6 місяців), включно з оплатою обов`язкових платежів (ОСББ, комунальні послуги, опалення тощо), при тому що заявниця фактично квартирою не користується.

Також заявниця несе ризик знецінення активу та курсових/ринкових втрат 76 593,20 грн. (1,5% від ціни, страховий резерв) Тривале обмеження можливості розпорядження квартирою (замороження активу), втрата покупця зі строком укладення угоди до 26.12.2025р., а також валютні та ринкові коливання створюють ризик, що в майбутньому продаж відбудеться на менш вигідних умовах (ринковий дисконт, зниження ціни, додаткові витрати). Заявлена сума становить близько 1,5% від погодженої вартості об`єкта, і є мінімальним співмірним резервом для покриття звичайних коливань вартості та валютного курсу за період розгляду справи

На підставі викладеного ОСОБА_3 просить застосувати зустрічне забезпечення позову шляхом зобов`язання позивача ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Соборного районного суду міста Дніпра грошові кошти у розмірі 455 000грн як зустрічне забезпечення.

01.01.2026р. від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Смагіна В.Г. отримані заперечення на клопотання (заяву) про зустрічне забезпечення, із зазначенням, що розписка, про яку вказує ОСОБА_3 , складена невідомою особою ОСОБА_4 , яка отримала від іншої невідомої особи ОСОБА_5 еквівалент 2000 доларів США «в рахунок надання інформаційних послуг з продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ». У той же час, ОСОБА_4 ніякого відношення до спірної квартири не має, як і ОСОБА_3 не має ніякого відношення до такої розписки.

Крім того розписка, не дивлячись на умови про надання послуг, містить ознаки попереднього договору, але за наявності підпису лише однієї сторони таким не є.

Практикою Верховного суду (наприклад постанова від 06.11.2024 року у справі №308/5527/22) кошти, сплачені в рахунок авансу, підлягають поверненню незалежно від того, з чиєї вини не було укладено договір, який сторони мали намір укласти.

Позивач має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання у АДРЕСА_5 , а також майно: капітальний гараж, загальною площею 27.5 кв.м, з підвалом та оглядовою ямою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , вартістю не менше 6 000 доларів США; 1/4 частину квартири, що розташована у АДРЕСА_5 , вартістю не менше 7 000 доларів США; автомобіль Ситроен С3, 2021 року випуску, д/з НОМЕР_4 , пробіг 17300км, вартістю не менше 15 000 доларів США.

Позивач не вчиняє жодних дій щодо відчуження власного майна. Позивач виїхала до Польщі у зв`язку з воєнною агресією росії заради безпеки, але це не заважає їй приїжджати до України по своїм справам. Після припинення воєнного стану позивач планує повернутися додому.

Визначення зустрічного забезпечення у розмірі від 100 000 до 455 000 гривень буде непосильним фінансовим тягарем для позивача, про що добре знає і колишній чоловік, і його матір. При цьому виникне ситуація, коли позивач не зможе виконати зустрічне забезпечення у такому розмірі, наслідком чого буде скасування судом заходів забезпечення позову, одразу ж відбудеться реалізація намірів ОСОБА_3 з відчуження спірної квартири, а продовження розгляду справи позбавить позивача реально виконати рішення суду, оскільки квартира буде відчужена добросовісному набувачеві. У такому випадку позивач зможе розраховувати лише на грошову компенсацію від колишнього чоловіка, при цьому відповідне рішення суду не можна буде фактично реалізувати та отримати кошти, оскільки будь-якого майна у нього не має та він точно не збирається повертатися в Україну. На глибоке переконання, саме на такі наслідки розраховує колишній чоловік та його матір, подаючи клопотання про зустрічне забезпечення у такому розмірі.

Суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Згідно ч.3 цієї ж статті суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують обставини, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, оскільки позивачка має в Україні зареєстроване місце проживання, а також володіє нерухомим (гаражом та частиною квартири) і рухомим майном (автомобілем), що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення.

Забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до частини першої статті 154 ЦПК України метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків, що має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути у результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Отже, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Частиною 2 статті 154 ЦПК України передбачено, що зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Частиною 3 статті 154 ЦПК України передбачено випадки, коли суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, зокрема, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2018 року, справа 369/7793/17, провадження № 61-11274св18; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2019 року, справа № 796/165/18, провадження № 61-44159ав18; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2019 року, справа № 456/2438/17, провадження № 61-473св19; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2019 року, справа № 752/20385/18, провадження № 61-5600св19; в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2019 року, справа № 367/5303/19, провадження № 61-19821ск19.

Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Відповідно до частини четвертої статті 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина п`ята статті 154 ЦПК України).

За приписами ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Посилання ОСОБА_3 на необхідність здійснення витрат на утримання квартири не може бути підставою для застосування зустрічного забезпечення у визначеному нею розмірі, оскільки у відповідно до ст. 322 ЦК України саме власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, тобто несе тягар його утримання.

ОСОБА_3 до заяви про зустрічнне забезпечення доданих документ іноземною мовою, і суд позбавлений можливості встановити його зміст.

Суд також враховує, що за положеннями ч.1 ст. 635 ЦК України, попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. За ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (…).

Відтак ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження її можливих збитків, які можуть бути спричинені забороною на відчуження спірної квартири, оскільки наразі вона є її власницею і накладеною забороною права власності не позбавлена.

Заходи забезпечення позову є тимчасовими і за результатами вирішення між сторонами спору можуть бути скасовані судом.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчинення нею процесуальних дій.

З огляду на зазначене, відсутні підстави для висновку про обґрунтованість застосування зустрічного забезпечення у розмірі 455 000грн.

Щодо заяви про забезпечення зустрічного позову по подання зустрічного позову

29.12.2025р. від представника ОСОБА_2 адвоката Герасимчук С.С. (діє згідно ордеру від 26.12.2025р.) через підсистему «Електронний суд» отримана заява про вжиття заходів забезпечення зустрічного позову до подання зустрічного позову.

Рішенням від 04.02.2025р. Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі ЄУН 932/11066/24 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12.10.2012р. Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №624.

Будь-якого майнового спору між сторонами під час розгляду справи про розірвання шлюбу не існувало, оскільки з березня 2022р. ОСОБА_1 постійно проживала за межами території України, у Республіці Польща.

23.12.2025р. від своєї матері, ОСОБА_3 . ОСОБА_2 дізнався, що його колишня позивачка через свого представника, адвоката Смагіна Віталія Георгійовича із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій зазначила, що перебуває у Польщі, а також про те, що під час шлюбу з 2012 по 2025р.р. за спільні кошти подружжя набули квартиру АДРЕСА_1 , яка на її думку, є спільною сумісною власністю подружжя, а отже, правочини, які вчинялися із цією квартирою заявниця оскаржує.

17.12.2025р. ухвалою Соборного районного суду м. Дніпра у цивільній справі ЄУН № 201/16110/25, провадження 2-з/201/202/2025 заяву задоволено частково, заборонено державним реєстраторам, нотаріусам, іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією права власності, обтяжень, іпотек, інших речових прав, їх припиненням, відміною, скасуванням щодо нерухомого майна: №64 (шістдесят чотири), що знаходиться за адресою, АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Водночас, заявник не зазначила у заяві, а суд не ухвалив жодного рішення відносно об`єкта майна, що дійсно був придбаний під час шлюбу, зокрема - транспортний засіб CITROEN NEW C3 PT 82 MT5 Shine, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN (кузов) НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 , пісочного кольору (EUMO), 2021 року випуску, код моделі 1CB6A5NKQ5D09R, вартістю 447 978грн, право власності на який зареєстроване за позивачкою.

ОСОБА_2 бажає скористатися своїм правом на звернення до Соборного районного суду м. Дніпра із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, зокрема: транспортний засіб CITROEN NEW C3 PT 82 MT5 Shine, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN (кузов) НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 , пісочного кольору (EUMO), 2021 року випуску, код моделі 1CB6A5NKQ5D09R.

Ці вимоги є взаємоповязаними, і спільний їх розгляд є доцільним, оскільки вони виникли з одних правовідносин.

Предметом майбутнього зустрічного позову є поділ спільного сумісного майна подружжя шляхом припинення права спільної сумісної власності та визнання за ОСОБА_2 права особистої приватної власності на вказаний транспортний засіб, оскільки вартість спірного автомобіля на момент придбання становила 447 978,00 грн, що за курсом НБУ на дату купівлі (27,88 грн/$) складало еквівалент 16 065 доларів США.

Відповідно, вартість 1/2 частки у спільному майні, на яку могла б претендувати відповідачка, за умови зміни розміру часток становить еквівалент 8 000 доларів США.

Після фактичного припинення шлюбних відносин, з метою мирного врегулювання майнових питань, ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 , коли остання вже мешкала у республіці Польща, через своїх батьків грошові кошти у сумі 8 000 доларів США на придбання музичного інструменту, який ОСОБА_1 , так і не придбала, а отже, вказані кошти можуть бути зараховані як повна компенсація вартості її частки в автомобілі.

Оскільки ОСОБА_1 є титульним власником автомобіля, вона має необмежене юридичне право відчужити його (продати, подарувати) у будь який момент. Враховуючи, що вона вже ініціювала арешт нерухомого матері ОСОБА_2 , існує обґрунтоване припущення, що вона може вчинити дії щодо відчуження автомобіля з метою уникнення його поділу та невиплати компенсації. Арешт є єдиним гарантованим способом зберегти майно до набрання законної сили рішенням суду.

Оскільки відповідачка постійно проживає у Республіці Польща, вивезення автомобіля за кордон фактично унеможливлює виконання рішення українського суду. Виконання судових рішень на території іноземних держав регулюється міжнародними договорами і є тривалою та коштовною процедурою. Якщо майно опиниться за кордоном, його повернення або звернення на нього стягнення стане фактично неможливим. Тому заборона вивезення гарантує знаходження предмета спору в межах юрисдикції суду.

Заявник просить заборонити вивезення автомобіля за кордон з метою збереження його економічної вартості та забезпечення реального виконання майбутнього рішення суду. Інтенсивне використання авто для міжнародних поїздок між Україною та Польщею призводить до стрімкого збільшення пробігу та зносу вузлів, що суттєво зменшує ринкову вартість авто (і, як наслідок, розмір можливої компенсації заявнику). Крім того, перебування майна за кордоном створює ризик його неповернення або перереєстрації в іншій юрисдикції. При цьому заявник не просить вилучати транспортний засіб та не просить обмежувати право користування ним для побутових потреб на території України; заявлені вимоги є співмірними та спрямовані виключно на запобігання перетину кордону та відчуженню майна.

Заборона фізичній особі (відповідачці за зустрічним позовом) може бути порушена нею, натомість заборона, адресована митним органам та Державній прикордонній службі України щодо конкретного VIN коду автомобіля, є дієвим механізмом, який фізично унеможливить перетин кордону спірним майном.

Тому просить вжити заходи забезпечення зустрічного позову до подання зустрічного позову, а саме:

-накласти арешт на транспортний засіб CITROEN NEW C3 PT 82 MT5 Shine, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN (кузов) НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 , пісочного кольору (EUMO), 2021 року випуску, код моделі 1CB6A5NKQ5D09R, зареєстрований 13.05.2021 р. у ТСЦ1242 за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) (BADINA ANASTASIIA), який перебуває у її фактичному користуванні;

-заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а також іншим особам, які діють від її імені та/або в її інтересах (в тому числі на підставі довіреності/доручення) вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження (продаж, дарування, обмін, передання у заставу, та інше) транспортного засобу CITROEN NEW C3 PT 82 MT5 Shine, д.н.з. НОМЕР_4 , VIN (кузов) НОМЕР_5 до вирішення спору по суті;

-заборонити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а також іншим особам, які діють від її імені та/або в її інтересах (в тому числі на підставі довіреності/доручення) вивезення за межі митної території України транспортного засобу CITROEN NEW C3 PT 82 MT5 Shine, д.н.з. НОМЕР_4 , VIN (кузов) НОМЕР_5 до вирішення спору по суті.

-зупинити митне оформлення та заборонити переміщення через державний кордон України транспортного засобу CITROEN NEW C3 PT 82 MT5 Shine, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN (кузов) НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 , пісочного кольору (EUMO), 2021 року випуску, код моделі 1CB6A5NKQ5D09R, для виконання ДПСУ та митними органами;

-заборонити Головному сервісному центру МВС, територіальним сервісним центрам МВС та іншим уповноваженим суб`єктам вчиняти будь-які реєстраційні дії (перереєстрацію, зняття з обліку, внесення змін до записів) щодо транспортного засобу CITROEN NEW C3 PT 82 MT5 Shine, д.н.з. НОМЕР_4 , VIN (кузов) НОМЕР_5 .

Дослідивши подану заяву про забезпечення зустрічного позову та додані до неї матеріали, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Суд враховує, що згідно з ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суд від 09.09.2020 у справі № 509/2765/19 (провадження № 4-21904св19) викладено правову позицію згідно з якою:

«Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

На підставі ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

[…] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

[…] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суд від 09.09.2020 у справі № 760/5582/20 (провадження № 61-12876св20) викладено правову позицію згідно з якою:

«Частинами 1 та 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Позов забезпечується , зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 (провадження№ 14-88цс20).»

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) вказано: «те, що відповідачка проживає у будинку впродовж десяти років і після державної реєстрації її права власності на нього ще не вчинила дії, що могли би підтвердити намір відчужити будинок, зокрема, не зверталася до ріелторів і не розміщувала оголошення про продаж, не спростовують висновки суду про наявність у відповідачки як в одноособового власника можливості вільно розпорядитись будинком, якщо не вжити заходи забезпечення позову. Крім того, той вид забезпечення позову, який застосував апеляційний суд, є домірним заявленим позовним вимогам. Немає підстав вважати, що застосування такого заходу призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідачки, оскільки будинок залишається в її володінні та користуванні, а можливість розпоряджатися обмежується на певний час лише щодо частини, якої стосується спір».

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19.10.2020 у справі № 278/260/19-ц (провадження № 61-8580св19) вказано:

«Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

У відповідності з положеннями статті 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову, зокрема є: накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії. При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (із змінами від 12 червня 2009 року), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу».

Разом з тим, суд додатково бере до уваги правову позицію, викладену в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.04.2018 у справі № 761/14210/17 (провадження № 61-16301ск18).

Розглянувши заяву про забезпечення зустрічного позову до подання цього позову, суд установив, що позивачкою ініційований спір про поділ квартири, яку вона вважає спільним сумісним майном подружжя. Відповідач планує подати зустрічний позов про поділ автомобіля CITROEN NEW C3 PT 82 MT5 Shine, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN (кузов) НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 , пісочного кольору (EUMO), 2021 року випуску, код моделі 1CB6A5NKQ5D09R, який вважає спільним сумісним майном подружжя. У зустрічному позові ставитиме вимоги про визнання за ним права власності на цей автомобіль, оскільки передав позивачці 8 000 доларів США на купівлю музичного інструменту, який вона не купила. Відповідач вважає, що викупив у позивачки її частку автомобіля, тому він має бути його власником.

Представником позивачки адвокатом Смагіним В.Г. подано свідоцтво про реєстрацію 13.05.2021р. транспортного засобу CITROEN NEW C3 PT 82 MT5 Shine, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN (кузов) НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 , пісочного кольору (EUMO), 2021 року випуску, код моделі 1CB6A5NKQ5D09R, власником якого є позивачка.

Враховуючи, що вказаний автомобіль буде предметом спору в зустрічному позові, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 надав належне та переконливе обґрунтування існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, яка полягає в можливості відчуження спірного майна третім особам до ухвалення рішення у даній справі, що спровокує необхідність докладання значних зусиль та витрат часу для захисту прав, свобод та інтересів у майбутньому, а відтак вважає необхідним застосування в даному випадку заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, ТСЦ та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам вчиняти будь-які реєстраційні дії з приводу реєстрації, перереєстрації права власності щодо автомобіля CITROEN NEW C3 PT 82 MT5 Shine, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN (кузов) НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 , пісочного кольору (EUMO), 2021 року випуску, код моделі 1CB6A5NKQ5D09R, який належить на праві власності ОСОБА_1 .

При цьому суд вважає, що вимоги про забезпечення позову шляхом заборони відчуження на спірне майно є співмірними з заявленими позовними вимогами, та застосування такого виду забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав позивача, як наразі є титульним власником спірного автомобіля, в той час як відчуження відповідного майна в подальшому може утруднити виконання рішення в разі задоволення позову. Крім того, заходи забезпечення позову є тимчасовими і за результатами вирішення між сторонами спору можуть бути скасовані судом.

При цьому суд також звертає увагу на приписи ст. 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), якою визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Підстав для вжиття інших заходів забезпечення позову, про які просить відповідач, з огляду на матеріали справи і додані до цього клопотання докази (паспорту ОСОБА_2 , рішення про розірвання шлюбу між подружжям ОСОБА_6 , ухвали про заборону відчуження спірної квартири, договору купівлі-продажу автомобіля, з актом приймання-передачі , суд не вбачає за недоведеністю.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Також суд вважає на потрібне вказати, що, згідно положень ч.4 ст. 152 ЦПК України, заявник повинен пред`явити зустрічний позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом ч. 11 ст. 153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Аналогічна норма міститься у п. 3 ч. 1 ст. 353 ЦПК України за змістом якої окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зокрема, ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову.

Стосовно третьої особи

У позовній заяві третьою особою зазначена ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

За змістом ч. 3 ст. 53 ЦПК України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Частиною 5, 6 ст. 53 ЦПК України передбачено, що про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 187 ЦПК України якщо при відкритті провадження у справі було вирішено питання про залучення третіх осіб, позивач не пізніше двох днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі повинен направити таким третім особам копії позовної заяви з додатками, а докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання або до початку розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Зазначення у вступній частині позовної заяви які, на думку позивача, мають приймати участь в судовому розгляді в якості третьої особи, не тягне за собою автоматичного залучення цієї особи в якості третьої особи при відкритті суддею провадження у справі (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 30.11.2023 у справі № 990/222/23, провадження № 11-155заі23).

Щодо врегулювання спору шляхом досягнення угоди між сторонами

З урахуванням приписів п. 2 ч. 5 ст. 12, ч. 7 ст. 49, ст. 142, п. 2 ч. 2 ст. 197, ст. 207, ч. 5 ст. 211 ЦПК України суд роз`яснює сторонам їх право на врегулювання спору шляхом досягнення угоди між ними.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

Інші подані представником позивача клопотання будуть вирішені в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 49, 76-84, 175, 177, 184-187, 190, 196, 197, 211, 259-261, 274 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду та відкрити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та поділ майна подружжя.

Розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Розпочати підготовче провадження.

Підготовче засідання призначити в приміщенні Соборного районного суду міста Дніпра за адресою: м. Дніпро, вул. Д.Горовця, 13 на 18 березня 2026 року о 11 годині 20 хвилин.

Визначити відповідачам строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, 20 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ч. 7 ст. 178).

Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду (ч. 4 ст. 178 ЦПК України).

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов.

Відповідачі мають право подати до суду заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення, в порядку, передбаченому ст. 180 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Витребувати у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батової Людмили Григорівни належним чином завіреної копії договору дарування квартири АДРЕСА_1 , укладеного 08 жовтня 2024 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого за р.№ 3702 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Витребувані докази надати суду протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали суду.

Роз`яснити особі, у якої суд витребує докази, що відповідно до положень ст. 84 ЦПК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду та суд може також уповноважити заінтересовану особу, яка бере участь у справі, на одержання таких доказів для представлення його суду.

Особа, яка не має можливості подати доказ, який витребує суд, або не має можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язана повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, встановлені законом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати суду докази.

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Герасимчука Сергія Сергійовича про застосування зустрічного забезпечення.

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Герасимчука Сергія Сергійовича - про вжиття заходів забезпечення зустрічного позову до подання зустрічного позову задовольнити частково.

Заборонити державним реєстраторам, ТСЦ та іншим уповноваженим на вчинення реєстраційних дій особам вчиняти будь-які реєстраційні дії з приводу реєстрації, перереєстрації права власності щодо автомобіля CITROEN NEW C3 PT 82 MT5 Shine, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN (кузов) НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 , пісочного кольору (EUMO), 2021 року випуску, код моделі 1CB6A5NKQ5D09R, який належить на праві власності ОСОБА_1 , до набрання рішенням у цій справі законної сили.

Згідно ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В залежності від результатів вирішення спору по суті, ухвала про вжиття заходів забезпечення позову діє у строки, встановлені ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України.

Строк пред`явлення ухвали до виконання, як виконавчого листа, три роки.

Копію ухвали направити учасникам судового процесу до відома, РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях () для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в частині підсудності та вжиття заходів забезпечення позову до Дніпровського апеляційного суду впродовж 15 днів, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Повідомити учасників справи, що всі письмові пояснення та інші документи по справі можуть бути подані засобами поштового зв`язку, а також подані через систему «Електронний суд» та/або на електронну адресу суду з зазначенням номеру справи та прізвища судді у справі та скріплення їх цифровим підписом.

Нагадати учасникам провадження, що відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Інформацію щодо розгляду справи сторони можуть отримати на веб-сайті Соборного районного суду міста Дніпра.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Д.О. Покопцева