У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2026 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепка В.В., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання виселення позивача незаконним та поновлення його у праві користування житловим приміщенням, про забезпечення доступу до житлового приміщення, про визнання житлового приміщення спільною сумісною власністю, стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

30грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 , згідно з яким просить:

-встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_2 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 ) разом з її дітьми ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) без реєстрації шлюбу у період з 24.02.2021 по 04.08.2025 за адресою: АДРЕСА_3 ;

-визнати виселення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_4 незаконним;

-поновити ОСОБА_1 у праві користування житловим приміщенням за

адресою: АДРЕСА_3 ;

-зобов?язати відповідача, ОСОБА_5 , власника житла, забезпечити доступ до житла за адресою: АДРЕСА_3 ;

-зареєстровану за ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_4 визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти, які їй було надано в якості позики 11.03.2019 - 11500 грн. та 12.03.2019 - 23640 доларів США.

Водночас просить звільнити позивача, який є військовослужбовцем, від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір».

31.12.2025 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області справу передано для розгляду судді Чепці В. В.

Згідно з ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Водночас позивач у прохальній частині позовної заяви просить звільнити його, як військовослужбовця, від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження зазначених обставин позивачем надано копію посвідчення серії НОМЕР_3 від 14.07.2023 ветерана війни - особи з інвалідністю внаслідок війни, виданого безтерміново; поствідчення серії НОМЕР_4 від 10.05.2019 ветерана війни учасника бойових дій, виданого безтерміново; довідку військової частини НОМЕР_5 від 25.11.2025 про перебування ОСОБА_1 на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_5 ; довідку військової частини НОМЕР_6 від 30.06.2025 про участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Дослідивши доводи клопотання та матеріали позовної заяви в обсязі, необхідному для розгляду клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, а позовна заява залишенню без руху, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

Отже, ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» містить вичерпний перелік підстав, які суду необхідно врахувати для вирішення питання, зокрема, про звільнення від сплати судового збору.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 січня 2021 року у справі № 940/2276/18 (провадження № 11-336апп20) зазначила, що з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстроченню.

Згідно з ч. 5 ст.136 ЦПК України, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати, зобов`язана одночасно надати докази, які підтверджують наявність обставин, якими обґрунтоване таке клопотання.

Аналіз цих норм дає підстави вважати, що сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази.

Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Суд встановив, що скаржник, звертаючись до суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору, не надав належних доказів, які б свідчили про його незадовільний (скрутний) матеріальний стан.

Зокрема, до позовної заяви не додано документів на підтвердження майнового стану скаржника, зокрема: відомостей про доходи за попередній календарний рік, інформації щодо наявності чи відсутності у власності рухомого або нерухомого майна, коштів на банківських рахунках, а також інших доказів, які б свідчили про його скрутне матеріальне становище та неможливість сплати судового збору.

Надані позивачем копії посвідчення серії НОМЕР_3 від 14.07.2023 ветерана війни- особи з інвалідністю внаслідок війни, виданого безтерміново; посвідчення серії НОМЕР_4 від 10.05.2019 ветерана війни учасника бойових дій, виданого безтерміново; довідки військової частини НОМЕР_5 від 25.11.2025 про перебування ОСОБА_1 на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_5 ; довідки військової частини НОМЕР_6 від 30.06.2025, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки зазначені документи лише підтверджують факт проходження військової служби та не містять відомостей, які б характеризували майновий стан позивача або підтверджували його неспроможність сплатити судовий збір.

Враховуючи викладене, клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Позивачу слід запропонувати надати належні докази, що підтверджують його скрутний матеріальний стан, або сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.

За відсутності таких доказів судовий збір за подання позовної заяви підлягає сплаті на загальних підставах.

Водночас позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2025 року 3028 грн.

У відповідності до п.п. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до п.п. 2 п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення з позовом складало 1211 гривні 20 копійок.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зі змісту позову вбачається, що позовна заява містить дві майнові вимоги: про визнання квартири АДРЕСА_4 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; стягнення коштів позики в розмірі 11500 грн. та 23640 доларів США; а також чотири вимоги немайнового характеру: встановлення факту проживання однією сім?єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу; визнання виселення незаконним; поновлення у праві користування житловим приміщенням; зобов`язання забезпечити доступ до житла.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

При цьому згідно п. 9 ч. 1ст. 176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору - це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

До позовної заяви не додані докази, які підтверджують ціну позову, оскільки із наданих до позовної заяви додатків неможливо встановити дійсну вартість спірної квартири на момент звернення до суду з даним позовом.

Таким чином суд позбавлений можливості встановити ціну позову, що тягне за собою неможливість визначення точного розміру судового збору, що підлягає сплаті позивачем за вимогами майнового характеру.

При цьому після визначення ціни позову розмір судового збору повинен бути визначений у розмірі одного відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, з урахуванням наведеного та кількості позовних вимог немайнового характеру (чотири позовні вимоги) підлягає сплаті судовий збір за позовними вимогами немайнового характеру у загальному розмірі (1221,20 грн.*4) 4 884,80 грн.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у Зак. обл/Ужгородська тг/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37975895, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0007493, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Крім зазначеного, дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а саме:

- не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету сторін /п.1 ч.3 ст.175 ЦПК України/;

- не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; (п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

- не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи /п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України/;

- відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав /п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України/.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху на підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, усуне зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись статтями 175, 185, 260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання виселення позивача незаконним та поновлення його у праві користування житловим приміщенням, про забезпечення доступу до житлового приміщення, про визнання житлового приміщення спільною сумісною власністю, стягнення коштів, залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для сплати судового збору у встановленому законом розмірі або подання документів, що підтверджують його майновий стан та є підставою для звільнення від сплати судового збору; зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету сторін; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; зазначення попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали надіслати особам, які звернулися із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя В. В. Чепка