У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.

за участю:

секретаря судового засідання Зубкова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виправлення описки у виконавчому листі, -

В С Т А Н О В И В:

25.12.2025 року ОСОБА_1 звернулося до суду з заявою про виправлення описки у виконавчому листі по справі № 243/5112/24 (провадження № 2/243/178/2025) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення моральної шкоди, в якому невірно зазначений боржник, замість правильного боржника - Державного бюджету України вказаний неправильно - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. У зв`язку з чим просить суд виправити помилку, допущену при оформленні виконавчого листа.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви, суд вважає за можливим розглядати дану заяву за відсутності сторін.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 243/5112/24 від 24 лютого 2025 року були частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення моральної шкоди. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду у розмірі 7000 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 серпня 2025 року рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 243/5112/24 від 24 лютого 2025 року було змінено та зменшено суму стягнутої моральної шкоди з 7000 грн. до 3000 грн. В решті рішення суду залишити без змін.

На підставі зазначеного рішення був виданий виконавчий лист № 243/5112/24, в якому зазначений боржником Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Однак, Листом Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області від 07.10.2025 року вищезазначений виконавчий лист був повернутий стягувачу, оскільки не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а саме, у виконавчому листі визначений боржник не відповідає резолютивній частині рішення суду.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 243/5112/24 від 24 лютого 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення в якості співвідповідача по справі Державної казначейської служби України було відмовлено.

У даній ухвалі суд посилався на постанову Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі № 346/5428/17 (провадження № 61-8102св21), в якій зазначено, що за положеннями ст. 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави.

При цьому держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України). У цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді.

Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц зазначено, що держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду. Разом із тим, залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів ДКСУ чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не Державна казначейська служба України чи її територіальний орган. ДКСУ та її територіальний орган можуть бути залучені до участі у справі з метою забезпечення завдань цивільного судочинства, однак їх незалучення не може бути підставою для відмови у позові.

З урахуванням наведеного, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, як орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, у цій справі є органом, через який держава бере участь у справі, як сторона.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При винесенні рішення № 243/5112/24 від 24 лютого 2025 року судом було враховано постанову Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року в справі № 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18) в якій вказано, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання.

З урахуванням наведеного вище, кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Отже, у виконавчому листі № 243/5112/24 було зазначено боржником саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке приймало участь у даній справі в якості відповідача та має всі необхідні реквізити та дані відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», на відміну від загального боржника Державного бюджету України, однак якого необхідно зазначати в резолютивній частині рішення суду як суб`єкта його виконання, з якого буде здійснено безспірне списання, як про це зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, як орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, у цій справі є органом, через який держава бере участь у справі, як сторона, а Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно з ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у виконавчому листі через відсутність підстав, оскільки виконавчий лист повністю відповідає рішенню суду.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 431-432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виправлення описки у виконавчому листі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко