Справа № 502/2498/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кілія Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Арцизька міська рада Болградського району Одеській області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з вищезазначеною заявою посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 .Після його смерті залишилася спадщина. Заявниця не в змозі оформити спадщину, оскільки нею не подано вчасно заяву про прийняття спадщини, а також не надано докази про постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, у зв`язку з чим просить встановити факт постійного проживання на момент смерті з спадкодавцемОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця та її представник надали заяву про розгляд справи без їх участі

Представник заінтересованої особи - Арцизька міська рада Болградського району Одеській області в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявниці ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Новоселівською сільською Радою Кілійського району Одеської області, серія НОМЕР_1 від 22 серпня 2004 року.

Родині стосунки підтверджуються свідоцтвом про одруження НОМЕР_2 та свідоцтвом про народження НОМЕР_3 .

Після смерті спадкодавця залишилась спадщина до складу якої входили земельні ділянки: площею 0.95 га, яка розташована на території Холмської сільської раді Арцизького району Одеської області, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ОД №009748, кадастровий номер земельної :01:001:0779, та площею 0,8 га, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ІV-ОД №086918, кадастровий номер земельної :01:003:0960.

Постановою державного нотаріуса Арцизької державної нотаріальної контори від 03 грудня 2025 року № 604/02-14 заявниці було відмовлено у вчинені нотаріальної дії з підстави: пропущення строку подачі заяви на прийняття спадщини.

Відповідно до заповіту від 15.07.2004, зареєстрованого за №1924, все своє майно ОСОБА_2 заповів заявниці.

Актом депутата Кілійської міської ради Артеменка Д.І. встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав на момент смерті разом зі своєю донькою за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином прийняття спадщини спадкоємцем, який у шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини залежить від постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Згідно з п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 29 Цивільного Кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати декілька місць проживання.

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» визначено поняття постійного місця проживання та тимчасового місця проживання:

Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;

Місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Частиною 9 ст.6 Закону передбачено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Таким чином місце постійного проживання може відрізнятися від реєстрації місця проживання особи.

Те, що в дійсності заявниця постійно проживала з батьком на момент його смерті підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що, крім юридичних фактів, які зазначені в частині першій вказаної статті, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлення факту постійного проживання на момент смерті зі спадкодавцемє необхідним для видачі свідоцтва про право на спадщину.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт постійного проживання заявника на момент смерті зі спадкодавцем, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, іншим шляхом встановлення цього факту неможливе.

Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 293, 315-319 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з її батьком ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Березніков