У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 634/1286/25

Провадження № 2/634/133/26

"05" січня 2026 р.

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Єрьоміна О.В., перевіривши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

встановив:

22.12.2025 року до Сахновщинського районного суду Харківської області надійшла вищевказана позовна заява, яка сформована у системі «Електронний суд».

Предметом спору є:

визнання дійсною Додаткову угоду № 1 від 10.10.2025 до договору позики № б/н від 10.05.2025 про припинення зобов`язання ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) по сплаті позики 600 000,00 грн. (шістсот тисяч грн. 00 коп.) грн. за договором позики № б/н від 10.05.2025 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) шляхом передачі відступного: нерухомого майна, а саме: 1/4 (одна четверта частка) майстерні тракторної бригади № 1 (один), зазначену в плані під літ. А1-цегляну, площею 1127,2 (одна тисяча сто двадцять сім цілих і дві десятих) кв. метрів та прибудову, зазначену в плані літ. а-цегляну, площею 223,2 (двісті двадцять три цілих дві десятих) кв. метрів, котрі розташовані в АДРЕСА_3 . Загальна площа вищевказаної нерухомості 1350,4 (одна тисяча триста п`ятдесят цілих і чотири десятих) кв. метрів, що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 03.07.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2601, засвідченого приватним нотаріусом МЮУ Сахновщинського районного нотаріального округу Харківської області Давиденко О.В.;

2. визнаня за позивачем права власності на нерухоме майно, а саме: 1/4 (одна четверта частка) майстерні тракторної бригади № 1 (один), зазначену в плані під літ. А1-цегляну, площею 1127,2 (одна тисяча сто двадцять сім цілих і дві десятих) кв. метрів та прибудову, зазначену в плані літ. а-цегляну, площею 223,2 (двісті двадцять три цілих дві десятих) кв. метрів, котрі розташовані в АДРЕСА_3 . Загальна площа вищевказаної нерухомості 1350,4 (одна тисяча триста п`ятдесят цілих і чотири десятих) кв. метрів, що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 03.07.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2601, засвідченого приватним нотаріусом МЮУ Сахновщинського районного нотаріального округу Харківської області Давиденко О.В.

Під час вивчення матеріалів справи було встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Частиною 2 чт. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною 7 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів:

1) довіреністю;

2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Так, позовна заява подана через систему "Електронний суд" і підписана представником.

Разом з тим, з ордеру, що підтверджує повноваження представника позивача, і який додано до позовної заяви, не вбачається особу, якій надається правнича допомога ОСОБА_3 , орган, у якому надається правнича допомога, номер договору та його дата.

Отже, до позовної заяви, підписаної представником позивача, у порушення вимог ч. 7 ст. 177 ЦПК України не додано документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Окрім цього, відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з п.2 ч.1ст.176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна. У позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості, що відповідає п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору, є звіт про оцінку майна, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Так, до позовної заяви, в підтвердження визначення вартості майна долучено довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості, сформовану в Єдиній базі даних звітів про оцінку з модулем електронного визначення оціночної вартості, сервісом послуги електронного визначення оціночної вартості та автоматичного формування електронних довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості (Додаток 2 до Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку).

Проте, суд не може прийняти вказану довідку як доказ дійсної (ринкової) вартості об`єкту нерухомого майна з огляду на таке.

Згідно з п. 1 Розділу І «Загальні положення» Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого Наказом Фонду державного майна України 17 травня 2018 року № 658, цей Порядок визначає механізм ведення Фондом державного майна України (далі - Фонд) Єдиної бази даних звітів про оцінку, формування електронних довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості та реєстрації звітів про оцінку майна, складених суб`єктами оціночної діяльності (оцінювачами) для цілей обчислення доходу платника податку - фізичної особи від продажу (обміну) нерухомого майна, а також доходу, отриманого платником податку в результаті прийняття ним у спадщину чи дарунок майна (крім випадків успадкування та/або отримання у дарунок майна, вартість якого оподатковується за нульовою ставкою), доходу, отриманого за іншими правочинами, за якими здійснюється перехід права власності на нерухомість, дохід за якими підлягає оподаткуванню у випадках, передбачених Податковим кодексом України.

Потребу у визначенні оціночної вартості майна встановлює Податковий кодекс. Так, відповідно до вимог ст. 172 Податкового Кодексу, дохід фізичної особи від продажу об`єкта нерухомості обкладається податком ПДФО (18%) та визначається виходячи з ціни, зазначеної в договорі купівлі-продажу, але не нижче оціночної вартості нерухомості, розрахованої модулем електронного визначення оціночної вартості Єдиної бази даних звітів про оцінку. Для визначення суми податку, який має сплатити продавець, використовуються також звіти про оцінку незалежних оцінювачів, але за умови внесення до Єдиної бази даних.

Відтак, вбачається, що сфера застосування оціночної вартості дуже обмежена: лише для оподаткування доходів фізичних осіб від продажу власного майна, а тому, суд не може прийняти надану позивачем Довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості, як доказ дійсної (ринкової) вартості нерухомого майна, яке є предметом спору.

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Натомість з наданої довідки вбачається, що позивачем не визначено ринкової вартості майна, яке є предметом позову, відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», зокрема, не подано звіт про оцінку його ринкової вартості у відповідності до вимог п. 56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, згідно з яким передбачено, що звіт про оцінку майна, повинен бути складений у повній формі, містити опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства; мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка; перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об`єкта оцінки; виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість; висновок про вартість майна; додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»), висновок про вартість майна є його невід`ємною частиною.

У цьому випадку, відсутні підстави вважати, що на день подання позову позивач позбавлений можливості замовити оцінку майна за наявними документами та встановити його ціну на день звернення до суду.

З огляду на наведене, довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 19.12.2025 року №201-10967371 не може бути підтвердженням ринкової вартості нерухомого майна, що унеможливлює визначитися з ціною позову та розміром судового збору, який слід сплатити позивачу за подання даного позову.

Вищевказані недоліки позовної заяви унеможливлюють відкриття провадження по справі.

Відповідно до ч. 1ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає позивачу строк для усунення недоліків відповідно до ч. 1ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 354 ЦПК України,суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позову протягом 10 днів з дня отримання позивачем ухвали про залишення позову без руху, в разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважитися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: