У Х В А Л А

про відмову в відкритті провадження у справі

05.01.2026 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова М.І. Гулієва, вивчивши матеріали заяви адвоката Неофіти Дмитра Богдановича, який діє від імені ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи - Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

Адвокат Неофіта Дмитро Богданович, який діє від імені ОСОБА_1 , звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Зокрема, просить встановити факт, що заявниця громадянка російської федерації ОСОБА_1 згідно паспорту громадянина російської федерації № НОМЕР_1 ; ОСОБА_1 згідно тимчасової посвідки на постійне проживання НОМЕР_2 , виданої 15.02.2022 р. орган видачі - 4601; ОСОБА_2 згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 , видане 23.07.2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові ЗМУМЮ є однією і тією ж особою та дружиною громадянина України ОСОБА_3 , дата укладення шлюбу 23.07.2021 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 23.07.2021 року зроблено запис №1950.

Також, просить встановити факт належності громадянці російської федерації ОСОБА_1 паспорту громадянина російської федерації № НОМЕР_1 ; ОСОБА_1 тимчасової посвідки на постійне проживання НОМЕР_2 , виданої 15.02.2022 р. орган видачі - 4601; ОСОБА_2 свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 , видане 23.07.2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові ЗМУМЮ.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження загального або спрощеного; 3) окремого провадження.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав на підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України, визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Ч.3 цієї статті визначено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. П.12 визначено,що заяви про встановлення факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.

Відповідно до п. 3 вищевказаної постанови, якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено закриває провадження в ній.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.09.2021 у справі № 591/5199/20 (провадження № 61-19527св20) зроблено висновок, що «при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній».

Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній (постанова від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18).

З долученої заявником копії письмової відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03 вересня 2025 року №О-45/33.20-23 вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що державна реєстрація зміни імені (прізвища, власного імені та по батькові) проводиться лище стосовно громадян України та рекомендовано для вирішення питань приналежності документів звернутися до суду.

Однак, з прохальної частини поданої заяви вбачається, що адвокат, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з питаннями, які не відносяться до категорії судового розгляду в порядку окремого провадження.

Юридичні факти, які просить встановити заявник, у судовому порядку не встановлюються, оскільки юридичний факт про встановлення тотожності особи за законом не підлягає судовому розгляду, а вказані в ній питання вирішуються органами, які видали зазначені документи.

Частиною 3 статті 315 ЦПК України безпосередньо встановлено заборону щодо розгляду в окремому провадженні справ про встановлення факту належності особі паспорта, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану.

Заявник має право звернутися до відповідних уповноважених органів з дотриманням вимог законодавства та у разі незгоди із прийнятим рішенням, оскаржити його в судовому порядку.

Отже, вимоги заявника не є питанням, яке підлягає розгляду в порядку окремого провадження в розумінні положень статтей 293 та 315 ЦПК України, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в частині встановлення тотожності заявниці та в частині встановлення факту належності їй паспорта і свідоцтва про шлюб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 2, 4, 186, 258 - 260, 315 ЦПК України, суд -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за заявою адвоката Неофіти Дмитра Богдановича, який діє від імені ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи - Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення в частині встановлення факту, що заявниця громадянка російської федерації ОСОБА_1 згідно паспорту громадянина російської федерації № НОМЕР_1 ; ОСОБА_1 згідно тимчасової посвідки на постійне проживання НОМЕР_2 , виданої 15.02.2022 р. орган видачі - 4601; ОСОБА_2 згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 , видане 23.07.2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові ЗМУМЮ є однією і тією ж особою та в частині встановлення факту належності громадянці російської федерації ОСОБА_1 паспорту громадянина російської федерації № НОМЕР_1 ; ОСОБА_2 - свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

Копію ухвали скерувати особі, яка подала заяву.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя М.І. Гулієва