У Х В А Л А

06.01.2026 Справа №607/141/26 Провадження №2/607/34/2026

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., розглянувши матеріали цивільної справи № 607/141/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

05 січня 2026 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 , сформовану в системі «Електронний суд» 29 грудня 2025 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 05 січня 2026 року в провадження судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла цивільна справа № 607/141/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Водночас з метою недопущення виникнення у майбутньому сумнівів у неупередженості і об`єктивності судді ОСОБА_3., вважаю, що розгляд цивільної справи № 607/141/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,мною є неможливим і головуючий суддя підлягає самовідводу.

Обґрунтування самовідводу полягає в наступному.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 2 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Як визначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й у всіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, в якій він повинен винести рішення. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (п.п.1.2,2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів).

Згідно з висновком Венеційської Комісії від 11.12.2020 № 1012/2020 для суддів важливим є не лише діяти неупереджено, а й доносити до громадськості сприйняття неупередженості.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Самовідвід дає змогу виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу запобігання будь яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_3 виконала дисертацію у Західноукраїнському національному університеті та здобула ступінь Доктора філософії, про що видано Диплом доктора філософії НОМЕР_1 01 серпня 2025 року.

ОСОБА_2 була науковим керівником здобувача ОСОБА_3, у співавторстві з відповідачем також були підготовлені та оприлюднені публікації, до прикладу:

ОСОБА_3., ОСОБА_2.ІНФОРМАЦІЯ_1;

ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що оскільки наведенні обставини, є такими, що можуть викликати сумнів у сторін в неупередженості та об`єктивності головуючого по справі, оскільки положеннями ст. 3 Європейського статуту судді передбачено, що суддя має сприйматися будь-ким, як неупереджений, та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не викликало б сумнівів щодо розгляду справи неупередженим судом, тому, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36, ч. 2 ст. 39 ЦПК України, заявлений самовідвід підлягає до задоволення.

Частиною 1 статті 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

У зв`язку із заявленим самовідводом, слід справу передати для визначення іншого судді у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 41 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Заявлений самовідвід головуючим суддею ОСОБА_3 з розгляду цивільної справи № 607/141/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Цивільну справу № 607/141/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - передати до канцелярії Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для виконання вимог частини 1 статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. Герчаківська