Справа № 274/7391/25 Провадження № 2/0274/2892/25
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.26 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі - Суд), за участю секретаря судового засідання Гориніної Ю.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:ОСОБА_3 ,
простягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, на термін навчання ОСОБА_3 - по 30.06.2029 р., але не більше, як до досягнення дочкою двадцяти трьох років.

Позов обґрунтований тим, що судовим наказом Дарницького районного суду м. Києва від 24.10.2023 р. було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.09.2003 р., і до досягнення дочкою повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилася вісімнадцять років, тобто настали обставини, які надають ОСОБА_2 право не сплачувати аліменти на її утримання. ОСОБА_3 є студенткою Державного торгівельно-економічного університету, термін закінчення навчання - червень 2029 р. На даний час ОСОБА_1 утримує ОСОБА_3 , так як остання присвячує час навчанню та не має змоги працевлаштуватися.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своїх позиції щодо предмета спору у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомили.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом від 26.10.2007 р. про народження (а. с. 22) та свідоцтвом від 29.03.2023 р. про зміну імені (а. с. 20), а також встановлено рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.06.2013 р. у справі № 274/2444/13-ц, яке набрало законної сили, яким розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 7 - 8).

ОСОБА_3 є студенткою денної форми навчання факультету економіки, менеджменту та психології Державного торговельно-економічного університету, термін закінчення навчання за навчальним планом здобувача вищої освіти освітнього ступеня "бакалавр" - червень 2029 р., навчання є платним, що підтверджується довідкою від 01.09.2025 р. № 902/30 цього навчального закладу та договором про навчання в Державному торговельно-економічному університеті від 06.08.2025 р. (а. с. 21, 29).

На думку Суду, очевидним є те, що навчання ОСОБА_3 на денній формі перешкоджає або суттєво обмежує їй можливість працевлаштуватись або займатися іншою діяльністю, направленою на отримання регулярного та стабільного доходу, що, в свою чергу, значно ускладнює задоволення її потреб у харчуванні, одязі та інших необхідних для життя потреб.

При цьому ОСОБА_2 не подано доказів, які б вказували, що ОСОБА_3 має регулярний та стабільний дохід.

За таких обставин Суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням після досягнення повноліття навчання.

Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Таким чином ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати повнолітню дочку - ОСОБА_3 , до припинення останньою навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, однак за умови, що він може надавати матеріальну допомогу.

Доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_2 не може надавати матеріальну допомогу дочці - ОСОБА_3 , матеріали справи не містять.

Крім того, ОСОБА_2 , якому відомо про розгляд справи (а. с. 53, 57), проти позову не заперечив.

Зважаючи на це, Суд виходить з того, що ОСОБА_2 може надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Зі змісту позовної заяви та довідки від 01.10.2025 р. Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАВІТА" випливає, що ОСОБА_1 має можливість надавати утримання ОСОБА_3 (а. с. 33), проте таке утримання не забезпечує у повній мірі її потреб.

Матеріали справи не містять доказів, які б містили відомості про інші обставини, які мають враховуватись при визначенні розміру аліментів, які має сплачувати ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, однак ОСОБА_2 , якому відомо про розгляд справи (а. с. 53, 57), проти позову не заперечив, а тому Суд вважає за можливе визначити розмір цих аліментів, виходячи з позовної вимоги, - 1/4 частка заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно.

Статтею 201 Сімейного кодексу України встановлено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Таким чином позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, при цьому аліменти підлягають стягненню від 24.10.2025 р.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Тобто рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає допущенню до негайного виконання.

На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 - 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) задовольнити.

2. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 24.10.2025 р. і до припинення ОСОБА_3 навчання у Державного торговельно-економічного університету, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

4. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут