Справа № 529/1141/25
Провадження № 2/529/221/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Кириченко О.С., розглянувши в приміщенні суду в селищі Диканька Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що 07.10.2017 між сторонами у справі було зареєстровано шлюб, від якого вони мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка вказує, що син постійно проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач з початку 2025 року не бере участі в утриманні сина, ухиляється від передбаченого законодавством обов`язку щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, хоча є працездатним, отримує дохід, має транспортний засіб та нерухоме майно. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить стягувати щомісячно з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з 2026 року та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 16.12.2025 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій вказав, що він визнає позов у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2017 року між сторонами у справі було зареєстровано шлюб, від якого вони мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про шлюб та про народження дитини /а.с. 6, 7/.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_4 , який постійно проживає з матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її повному утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 є працездатним, перебуває на військовій службі, отримує постійний дохід, однак з початку 2025 року добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає. Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій вказав, що визнає позов у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до статтей 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 добровільно не виконує покладеного на нього обов`язку утримувати малолітнього сина ОСОБА_3 , хоча зобов`язаний утримувати останнього до його повноліття, враховуючи передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини стосовно визначення розміру аліментів, беручи до уваги, що відповідачем не було надано суду доказів на спростування позовних вимог та заперечень проти заявленого позивачем розміру аліментів, суд вважає за необхідне призначити аліменти на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2 щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду, а саме з 15.12.2025, та до досягнення дитиною повноліття.

Позов ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів починаючи з 2026 року не підлягає задоволенню, адже відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до суду, а у даному випадку позов подано до суду 15.12.2025.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивачка звільняється від сплати судового збору в дохід держави, беручи до уваги те, що спір у даній справі не пов`язаний з порушенням прав відповідача ОСОБА_2 на соціальний захист саме як учасника бойових дій і відповідно у цьому випадку відсутні підстави для звільнення його від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, 141, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263-265, 273, п. 1 ч. 4 ст. 274, ст. ст. 279, 354, 355, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 15 грудня 2025 року і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий О.С. Кириченко