Справа № 462/9574/25
УХВАЛА

про повернення заяви

05 січня 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 про усиновлення,

встановила:

заявник ОСОБА_1 звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із заявою, в якій просить оголосити громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усиновлювачем малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Змінити прізвище усиновленої дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », а по батькові з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » та записати позивача у Книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільного стану батьком усиновленої дитини.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03.12.2025 року указану заяву залишено без руху з підстав, викладених у мотивувальній частині такої та встановлено процесуальний строк для усунення недоліків. Про наслідки невиконання ухвали про залишення без руху було роз`яснено в самому тексті вказаної ухвали.

Копія вищевказаної ухвали скеровувалась заявнику засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення зі штрих-кодовим ідентифікатором № R94 за його зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

29.12.2025 року на адресу суду повернувся конверт, в якому міститься копія ухвали про залишення позовної заяви без руху, що була скерована заявнику. Причини повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що позивач, як сторона, що задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тож, сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її у своїй скарзі.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18.12.2019 року у справі № 2-4159/12 (провадження № 61-4961св19).

Таким чином, суд зазначає, що оскільки судом направлено конверт на дійсну адресу заявника і такий повернувся до суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, заявник вважається належним чином повідомленим про залишення заяви без руху.

Станом на 05.01.2026 року до суду не надходило будь-яких заяв чи клопотань на виконання ухвали про залишення заяви без руху чи клопотань про продовження строку, визначеного ухвалою для усунення недоліків.

Крім цього, об`єктивних даних про обставини, в тому числі пов`язані із воєнним станом в Україні, які би перешкоджали виконанню ухвали суду, не встановлено. При цьому заявниця про зміну адреси суд не повідомляла, будь-яких заяв та повідомлень на адресу суду не надсилала, провадженням у справі не цікавилась.

Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суддя дійшла висновку, що без усунення зазначених недоліків вказана заява не може бути прийнята до провадження суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до ч.6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, суд вважає за необхідне заяву визнати неподаною та повернути заявниці, у зв`язку із не усуненням недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя -

постановила:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2 про усиновлення- вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Суддя: Постигач О. Б.