Справа № 136/831/14-ц
Провадження № 22-з/801/7/26
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Оніщук В. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 рокуСправа № 136/831/14-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді-доповідача Оніщука В. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддям Войтку Ю. Б., Стаднику І. М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області, правонаступником якої є Турбівська селищна рада Вінницького району Вінницької області, про визнання права власності на нерухоме майно,

за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 24 квітня 2014 року,

в с т а н о в и в:

У провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває вказана справа.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 22 грудня 2025 року судова справа передана колегії суддів в складі головуючого (судді-доповідача) Войтка Ю. Б., суддів - Сопруна В. В., Стадника І. М.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 грудня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху.

29 грудня 2025 року до Вінницького апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява на виконання ухвали суду від 24 грудня 2025 року, у якій він заявив відвід колегії суддів Войтку Ю. Б., Сопруну В. В., Стаднику І. М.

У заяві ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується з ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 грудня 2025 року та вважає, що колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі судді-доповідача Войтка Ю. Б., суддів-учасників колегії Сопруна В. В., Стадника І. М. зацікавлена не відкривати апеляційне провадження за його апеляційною скаргою, що, на думку заявника, свідчить про наявність підстав для їх відводу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 30 грудня 2025 року суддю Сопруна В. В. у зв`язку із перебуванням у відпустці замінено на суддю Матківську М. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 грудня 2025 року було задоволено заяву про самовідвід судді Матківської М. В.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 01 січня 2026 року суддю Матківську М. В. замінено на суддю Ковальчука О. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01 січня 2026 заявлений ОСОБА_1 відвід визнано необґрунтованим, питання вирішення відводу у встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України порядку передано на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 02 січня 2026 року заява ОСОБА_1 про відвід передана на розгляд судді Оніщуку В. В.

Розглянувши заяву про відвід, апеляційний суд дійшов до такого висновку.

При цьому питання про відвід судді Сопруну В. В. судом не вирішується, оскільки на момент розгляду заяви про відвід він не входить до складу колегії суддів.

Підстави для відводу судді передбачені статтею 36 ЦПК України. Зокрема, частиною 1 цієї статті передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за об`єктивними та суб`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді, слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає у якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість

Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Проте апеляційним судом не встановлено і матеріалами справи не підтверджується наявність обставин, які б дійсно викликали сумніви в неупередженості суддів Войтка Ю. Б. та Стадника І. М.

Водночас апеляційний суд зауважує, що відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин, заявлений відвід суддям Войтку Ю. Б. та Стаднику І. М. апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки заявник не навів та відповідно не довів існування обґрунтованих та об`єктивних обставин, які б давали підстави для висновку про можливість допущення колегією суддів у визначеному складі упередженості при розгляді цієї справи, заява мотивована лише суб`єктивними надуманими сумнівами ОСОБА_1 , а тому підстави для задоволення заявленого відводу відсутні.

Керуючись ст. ст. 37, 39, 40, 259, 260, 381 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Войтка Ю. Б., Стадника І. М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області, правонаступником якої є Турбівська селищна рада Вінницького району Вінницької області, про визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук