Справа № 454/4140/25
Провадження № 2/459/1497/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року суддя Шептицького міського суду Львівської області Жураковський А. І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції у Львівській області, Сокальського районного суду Львівської області, Державної казначейської служби про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями органів прокуратури, суду і досудового розслідування та відшкодування упущеної вигоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів Львівської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції у Львівській області, Сокальського районного суду Львівської області, Державної казначейської служби про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями органів прокуратури, суду і досудового розслідування та відшкодування упущеної вигоди.

Згідно позовних вимог, просить стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку ДКС України на його користь кошти в сумі 24 844 169 грн (двадцять чотири мільйона вісімсот сорок чотири тисячі сто шістдесят дев`ять грн) на відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями органів прокуратури, суду і досудового розслідування та стягнути упущену вигоду (втрачений прибуток) за період 2008-2022 рр. у сумі 52 503 589,20 (п`ятдесят два мільйони п`ятсот три тисячі п`ятсот вісімдесят дев`ять грн 20 копійок).

Вивчивши матеріали позовної заяви, вважаю, що слід відмовити у відкритті провадження в частині позовних вимог до Сокальського районного суду Львівської області з наступних підстав.

Звертаючись до суду з позовом про відшкодування шкоди та, висуваючи вимоги до Сокальського районного суду Львівської області позивач обґрунтовує їх тим, що матеріальної шкоди йому завдано в результаті незаконних дій судді Сокальського районного суду ОСОБА_2 , який шляхом постановлення незаконних рішень мав намір незаконно притягнути його до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, згідно з частинами першою та третьою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166,1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті1173,1174цьогоКодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Щодо цивільної відповідальності, до якої позивач має намір притягнути суд-відповідача, Консультативна рада європейських суддів зазначала, що, беручи до уваги принцип незалежності суду: 1) засобом захисту від судових помилок (стосовно питань юрисдикції, суті справи або процедури розгляду) повинна бути належна система апеляційного оскарження рішень (як з дозволу суду, так і без дозволу); 2) будь-яка компенсація за інші недоліки в процесі здійснення правосуддя (у тому числі, наприклад, порушення строків розгляду справи) може вимагатися тільки від держави; 3) недоцільним є притягнення судді до будь-якої особистої відповідальності за здійснення ним уповноважених професійних обов`язків, навіть шляхом відшкодування збитків державі, крім випадків навмисного порушення (пункт 76 Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів).

Наведене підтверджує усталений підхід у практиці національних судів, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Відповідачем за позовом про відшкодування шкоди, завданої у процесі правосуддя, може бути лише держава, а не суди чи судді.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що означений підхід однаково застосовний як особисто до суддів, так і до судів, в яких вони здійснюють правосуддя (пункт 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц).

Оскільки дії або бездіяльність судів (суддів) у питаннях здійснення правосуддя, пов`язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись виключно у порядку, передбаченому процесуальним законом, тобто до суду апеляційної чи касаційної інстанції, а не шляхом ініціювання окремого спору про відшкодування майнової чи моральної шкоди.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Отже саме позивач визначає ту особу, яку вважає відповідальною за порушення (невизнання) його прав.

З урахуванням того, що відповідачем за позовом про відшкодування шкоди, завданої у процесі правосуддя, може бути лише держава, а не суди чи судді, які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/2652/17), приходжу до висновку про те, що у відкритті провадження у частині вимог до відповідача Сокальського районного суду Львівської області належить відмовити.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 2, 19,27,28,31,186, 260 ЦПК України,-

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Сокальського районного суду Львівської області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями органів прокуратури, суду і досудового розслідування та відшкодування упущеної вигоди.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвалу складено 05.01.2026.

Суддя: А. І. Жураковський