Провадження № 2-ві/752/4/26
У Х В А Л А

Іменем України

12 січня 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Слободянюк А.В., розглянувши в порядку письмового провадження, в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді Чекулаєва С.О., що подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про визнання протиправними дій/бездіяльності товариства та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 , в межах розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Новобудова» про визнання протиправними дій/бездіяльності товариства та зобов`язання вчинити дії, звернувся до суду з заявою про відвід головуючого судді Чекулаєва С.О.

В обґрунтування заяви посилається на те, що згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2025 головуючим у справі визначено суддю Чекулаєва С.О., яким протягом 5 днів не було вчинено визначених ЦПК України процесуальних дій щодо матеріалів позовної заяви. Після направлення позивачем до суду заяв від 24.11.2025 та 02.12.2025 про прискорення розгляду справи, лише 03.12.2025 до електронного кабінету позивача була направлена інформація про призначення судового розгляду на 09.02.2026. При цьому, на думку заявника, доступ до системи «Електронний суд» було надано сторонній особі, яка створила «технологічний документ» щодо внесення дат слухання.

З огляду на зазначене, заявник стверджував, що вказані ним обставини, викликають обґрунтований сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, у зв`язку із чим головуючий суддя не може брати участь у розгляді справи.

Ухвалою суду від 11.12.2025, під головуванням судді Чекулаєва С.О. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді, заяву передано на розгляд іншому судді Голосіївського районного суду міста Києва, визначеному у порядку, передбаченому ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 січня 2026 року вирішення питання про відвід передано судді Слободянюк А.В.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд розглядає заяву позивача про відвід головуючого судді у відповідності до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про відвід головуючого судді, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Також статтею 36 ЦПК України встановлено підстави для відводу (самовідводу) судді. Так, відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Як вбачається із заяви про відвід, підставою для відводу головуючого судді у даній справі стала незгода заявника із тривалим вирішенням питання про відкриття провадження у справі, а також надання доступу до системи «Електронний суд», на думку заявника, стороннім особам.

З матеріалів справи вбачається, що протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2025 головуючим у справі визначено суддю Чекулаєва С.О.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєва С.О. від 05.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 09.02.2026 за правилами загального позовного провадження.

В ухвалі від 11.12.2025 головуючим суддею викладено обставини, за якими відбувалась перевірка матеріалів позовної заяви та причини, що їх зумовили, - надмірне навантаження на суддів та недостатність кадрового забезпечення суду в цілому. Заявнику було роз`яснено, що функції секретаря судового засідання виконує помічник судді, який і здійснював відповідне внесення до автоматизованої системи документообігу суду інформації про судовий розгляд.

Разом з тим, ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

В той же час, пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. А тому, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини в п. 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 52 рішення у справі "Білуха проти України").

У заяві про відвід головуючого судді не наведено жодних фактів особистої упередженості судді чи фактів, які можуть ставити під сумнів його безсторонність, а твердження про упередженість судді є надуманими та необґрунтованими.

З огляду на підстави заявленого відводу, суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить посилання на дії, вчинені суддею, що можуть свідчити про його упередженість у даній справі, що є підставами для відводу, визначеними ст.36 ЦПК України, а викладені заявником обставини, не можуть розцінюватись як прояв упередженості головуючого судді після надходження до нього матеріалів позовної заяви.

Отже, враховуючи вищевикладене, безпідставними є твердження заявника про упередженість, необ`єктивність судді, нехтування норм процесуального права, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволені заяви ОСОБА_2 про відвід судді Чекулаєва С.О. у даній справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 33-41 ЦПК України, суддя,-

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Чекулаєва С.О., що подана в межах розгляду цивільно справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про визнання протиправними дій/бездіяльності товариства та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про визнання протиправними дій/бездіяльності товариства та зобов`язання вчинити дії, проводити в тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Суддя А.В. Слободянюк