УХВАЛА

09 січня 2026 року

м. Київ

справа № 359/10024/21

провадження № 61-14279вд25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дундар Ірині Олександрівні у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області, про визначення місця проживання дитини;

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області, про визначення місця проживання дитини.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 із зустрічним позовом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета

спору, - Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області, про визначення місця проживання дитини з батьком.

Бориспільський міськрайонний суд Київської області рішенням від 19 квітня 2023 року, яке Київський апеляційний суд постановою від 28 листопада

2023 року та Верховний Суд постановою від 26 червня 2024 року залишив без змін, задовольнив позов ОСОБА_2 та визначив місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 . У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовив.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 23 липня 2025 року ОСОБА_3 , як особа, яка не брала участі у справі, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Київський апеляційний суд ухвалою від 03 листопада 2025 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 19 квітня 2023 року.

14 листопада 2025 року неповнолітній ОСОБА_3 через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу призначено судді-доповідачеві Крату В. І. Судді, які входять до складу колегії: Краснощоков Є. В., Дундар І. О.

Верховний Суд ухвалою від 09 грудня 2025 року відкрив касаційне провадження в справі та витребувано справу із суду першої інстанції.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про зупинення виконання та дії ухвали Київського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року відмовив.

16 грудня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду заяву про приєднання до касаційної скарги неповнолітнього ОСОБА_3 на ухвалу Київського апеляційного суду

від 03 листопада 2025 року.

Верховний Суд ухвалою від 09 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1

про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року повернув, оскільки

статтею 397 ЦПК України не передбачено такої конструкції як приєднання учасника справи до касаційної скарги особи, яка не брала участі, оскільки таке право є лише для приєднання до скарги учасника справи, на стороні якого він виступав в суді першої інстанції.

24 грудня 2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду заяву про відвід судді Крата В. І.

Верховний Суд ухвалою від 02 січня 2026 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Крата В. І. у зв`язку з необґрунтованістю заявленого відводу передав судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 02 січня 2026 року справу призначено судді-доповідачеві Грушицькому А. І.

Верховний Суд ухвалою від 05 січня 2026 року у задоволенні заяви про відвід судді Крата В. І. відмовив.

08 січня 2026 року Строганов С. А. через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду заяву про відвід судді Дундар І. О.

Заяву про відвід обґрунтовано тим, що суддя Дундар І. О. вже приймала участь у розгляді цивільної справи № 359/12255/21 (провадження № 61-12861св24), що дає підстави сумніватись в об`єктивності та неупередженості при розгляді цієї справи. Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) дає змогу виокремити різні підстави, наявність яких може ставити під сумнів функціональну неупередженість суду. Одним із таких випадків є попередня участь судді у розгляді справи між тими самими сторонами, що визнається в тій чи іншій інтерпретації підставою для відводу судді в цивільному процесуальному праві у всіх правопорядках. Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Враховуючи викладене та керуючись статтями 36, 39, 41 ЦПК України, приймаючи до уваги наявні умови для дискримінації при розгляді справи, ОСОБА_1 заявляє відвід судді Дундар І. О., а також висловлює їй недовіру.

Верховний Суд ухвалою від 08 січня 20265 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дундар І. О. у зв`язку з необґрунтованістю заявленого відводу передав судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 08 січня 2026 року справу призначено судді-доповідачеві Фаловській І. М.

Заява ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Дундар І. О. задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Верховний Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь?якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді - як реальної, так і суб`єктивної.

Так, відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частиною одинадцятою статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Крім того, статтею 37 ЦПК України передбачені випадки недопустимості повторної участі судді в розгляді справи, зокрема суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02

від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

ЄСПЛ в своїй практиці також звертав увагу, що той факт, що суддя не відмовився від розгляду цивільного позову в апеляційному порядку після його попередньої участі в іншому пов`язаному цивільному провадженні, не є необхідним доказом упередженості судді (див. рішення у справі

Golubovic v. Croatia, § 52).

На час вирішення заяви ОСОБА_1 про відвід відсутні підстави вважати, що суддя Верховного Суду Дундар І. О. виявила особисту упередженість

та / або має пряму чи побічну заінтересованість у результаті розгляду справи № 359/10024/21.

Участь судді Дундар І. О. у розгляді справи № 359/12255/21 (провадження

№ 61-12861св24) не є підставою для відводу (самовідводу) судді, оскільки у справі № 359/12255/21 касаційний суд вирішував питання про стягнення аліментів за касаційною скаргою ОСОБА_1 . Натомість касаційна скарга на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року в справі

№ 359/10024/21 подана неповнолітнім ОСОБА_3 , який звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою як особа, яка не брала участі у справі.

Оцінивши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Дундар І. О. вважаю, що передбачені процесуальним законом підстави для задоволення заяви відсутні, оскільки доводи заявника не свідчать про існування обставин, які б виключали участь судді Верховного Суду Дундар І. О. у розгляді касаційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року в справі № 359/10024/21, зокрема таких обставин, які б викликали сумнів в її неупередженості або об`єктивності, або свідчили б про порушення принципу недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді справи є порушенням права на справедливий суд.

Верховний Суд дійшов висновку про те, що повідомлені заявником обставини не доводять існування суб`єктивного чи об`єктивного критеріїв, за яких суддя підлягає відводу. Верховний Суд не встановив підстав для сумнівів в особистій неупередженості та безсторонності судді Верховного Суду Дундар І. О.

Верховний Суд зауважує, що не можуть бути підставою для відводу судді обставини, викладені у заяві, які є припущеннями про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно повинні бути наведені аргументи, а до заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Обставин, які б свідчили про упередженість судді Верховного Суду, якому заявлено відвід, чи необ`єктивне ставлення до сторін у справі, чи зацікавленість в певному рішенні в цій справі, з урахуванням відсутності підстав, що свідчать про конфлікт інтересів, та відсутності існування приватного інтересу, заявником не наведено, а судом не встановлено.

Враховуючи наведені обставини, доводи заяви про відвід не знайшли свого підтвердження, а заявник не довів наявність упередженості та необ`єктивності в діях судді Верховного Суду Дундар І. О., а отже у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дундар Ірині Олександрівні у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області, про визначення місця проживання дитини; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області, про визначення місця проживання дитини, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська