єдиний унікальний номер справи 546/1331/25
номер провадження 2/546/250/26
УХВАЛА

про залишення позову без руху

07 січня 2026 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Зіненко Ю.В., вивчивши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

31 грудня 2025 року до суду надійшли вищезазначені матеріали.

На запит суду 06 січня 2026 року до суду надійшла відповідь Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, згідно з якою місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов ТОВ «ФК «ЕЙС» про стягнення заборгованості підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Частиною четвертою статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позову було додане платіжне доручення № 27699 від 13 жовтня 2025 року, згідно з яким ТОВ «ФК «ЕЙС» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Водночас, 31 грудня 2025 року канцелярією Решетилівського районного суду Полтавської області видана довідка, зі змісту якої встановлено, що судовий збір у розмірі 2422,40 грн за платіжним документом № 27699 від 13 жовтня 2025 року уже було зараховано у справі № 546/1033/25.

Як встановлено з інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 03 листопада 2025 року, яка того ж дня набрала законної сили, постановлено повернути позовну заяву ТОВ «ФК «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (справа № 546/1331/25).Питання повернення судового збору вищевказаною ухвалою суду не вирішувалося.

Слід зазначити, що Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 Закону № 3674-VI судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи, надходження до спеціального фонду Державного бюджету України якого перевіряються судом перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг). Тобто, суд зобов`язаний перевірити надходження судового збору до спеціального фонду у межах кожної конкретної справи.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05 серпня 2021 року у справі № 160/5879/20.

Окрім того у постанові від 13 лютого 2019 року Верховний Суд у справі №1540/3297/18 встановивши, що на підтвердження доказів сплати судового збору позивачем при поданні позовної заяви у цій справі було подано платіжне доручення від 16.05.2018 № 707, яке раніше позивач додавав до первісної позовної заяви у справі № 815/2416/18, та суд повернув позовну заяву у останній справі, дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій правильно вказали, що повторно поданий той же платіжний документ про сплату збору не є належним доказом сплати цього платежу за подання повторної позовної заяви.

Судом встановлено, що на підтвердження сплати судового збору у даній справі до позову було долучене платіжне доручення № 27699 від 13 жовтня 2025 року.

Водночас судом встановлено, що зазначене платіжне доручення № 27699 також долучалося позивачем на підтвердження сплати судового збору у справі № 546/1033/25.

Таким чином, позивачем згідно з платіжним дорученням № 27699 від 13 жовтня 2025 рокусплачений та зарахований судовий збір у межах розгляду іншої цивільної справи. Тому платіжне доручення не може бути враховане як належний доказ сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі у цій справі, так як судовий збір за нею сплачений та зарахований при поданні іншого позову.

Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЙС» при зверненні до суду з даним позовом не сплачено у даній справі судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з положеннями частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Даний позов надійшов до суду в електронній формі 31 грудня 2025 року та його ціна становить 29500,00 грн.

Таким чином ТОВ «ФК «ЕЙС» необхідно сплатити 2422,40 грн судового збору за наступними реквізитами:

отримувач коштів: ГУК у Полт.обл/тг м.Решетилів/22030101 ;

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37959255;

банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.);

рахунок отримувача: UA0016606;

код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Тобто, у порушення вимог частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви не було додано документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху

На підставі викладеного суддя вважає за необхідне залишити без руху позовну заяву, надавши стороні позивача час для усунення виявлених недоліків.

На підставі наведеного, керуючись статтями 177, 187 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання даної ухвали.

У випадку, якщо зазначені недоліки не будуть усунуті в зазначений строк, позовна заява буде повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Зіненко