Справа № 2н-4173/09
Провадження № 6/522/37/26
УХВАЛА

06 січня 2026 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Ковтун Ю.І.,

за участю секретаря Лахматової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Хомко Світлани Василівни, стягувач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «СоцКом Банк» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Хомко С.В., стягувач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «СоцКом Банк» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в якій просить: визнати судовий наказ №2н-4173/09 виданий 13.05.2009 Приморським районним судом м. Одеси про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ КБ «СоцКом Банк» у розмірі 326 613,70 грн. та судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 850 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що судовий наказ від 13.05.2009 виданий Приморським районним судом м. Одеси у справі №2н-4173/09 перебував на примусовому виконанні у Першому Малиновському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та повернуто стягувачу у зв`язку відсутністю у боржника майна. 01.11.2023 ухвалою Господарського суду Одеської області у справі №916/3549/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , суд ухвалив: «2. Звільнити фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) від боргів, що виникли до дати завершення процедури погашення боргів. 3. Фізична особа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме: відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; сплати аліментів; виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи. 4. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.» ТОВ КБ «СоцКом Банк» є конкурсним кредитором (вимоги не забезпечені заставою майна), який не заявив свої вимоги у справі про банкрутство ОСОБА_1 . Вказаною ухвалою господарський суд встановив, що заяву АТ «Сенс Банк» було повернуто, а заяви інших кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 до господарського суду не надходили. Відтак, факт відсутності обов`язку у ОСОБА_1 погашати борг (грошове зобов`язання) перед ТОВ КБ «СоцКом Банк» встановлено ухвалою суду, яка набрала законної сили, а отже не підлягає доказуванню. Наявні матеріально-правові підстави для визнання виконавчого документу судового наказу №2н-4173/09 виданого 13.05.2009 Приморським районним судом м. Одеси таким, що не підлягає виконанню. Станом на сьогодні щодо ОСОБА_1 відсутні відкриті виконавчі провадження, виключено усі записи в Єдиному реєстрі боржників. Проте, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження арешти нерухомого майна, накладені у 2009-2012 р.р. Першим Малиновським ВДВС Одеського міського управління юстиції, в тому числі за вказаним судовим наказом. Наявність вказаних обтяжень обмежують право ОСОБА_1 на користування і розпорядження належним йому майном, на вчинення щодо нього будь-яких угод, в тому числі на реєстрацію за ним права власності на нерухоме майно. Оскільки зі змісту Ухвали господарського суду від 01.11.2023 про закриття процедури неплатоспроможності фізичної особи ОСОБА_1 у справі №916/3549/23 державний виконавець не вбачає підстав для зняття арештів, накладених в рамках виконання вказаного судового наказу, відтак, єдиним способом зняти арешти з майна боржника та відновити його право володіти та розпоряджатись майном є визнання вказаного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У судове засідання учасники розгляду справи не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином.

Від представника заявника - адвоката Хомко С.В. на адресу суду надійшла заява, в якій просить судове засідання проводити без участі представника ОСОБА_1 , заяву підтримують та просять її задовольнити.

Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви (ч.3 ст.432 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту судового рішення є 06 січня 2026 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.05.2009 Приморським районним судом м. Одеси у справі №2н-4173/09 видано судовий наказ за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю комерційний банк «СоцКом Банк» до ОСОБА_1 , відповідно до якого:

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю комерційний банк «СоцКом Банк» (65026, м. Одеса, вул. Грецька 5, Код ) суму заборгованості згідно договору банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки № 103/02-0004055 від 21 січня 2008 р. у розмірі 326 613,70 грн. (триста двадцять шість тисяч шістсот тринадцять гривень 70 коп.), на р/р НОМЕР_2 в ТОВ КБ «СКБ», код ЄДРПОУ- 26364113, МФО 388313.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю комерційний банк «СоцКом Банк» (65026, м. Одеса, вул. Грецька 5, Код ) судові витрати по сплаті - судового збору у розмірі 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) та ІТЗ судового процесу у розмірі 15 грн. (п`ятнадцять грн.) з зазначенням призначення платежу «Відшкодування судових витрат з ОСОБА_1 » на р/р № НОМЕР_3 в ТОВ КБ «СКБ», код ЄДРПОУ- 26364113, МФО 388313 (а.с. 13)

Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників від 01.04.2025 інформація щодо боржника ОСОБА_1 в реєстрі відсутня (а.с. 3).

Зі змісту ухвали Господарського суду Одеської області про закриття провадження у справі про неплатоспроможність від 01 листопада 2023 року у справі № 916/3549/23 слідує, що Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою вх. ГСОО №4060/23 від 15.08.2023 р. про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі положень Кодексу України з процедур банкрутства, посилаючись на наявність заборгованості у сумі 1 142 286, 75 грн.

Відповідно до резолютивної частини вказаної ухвали суду суд ухвалив:

«1. Завершити процедуру погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

2. Звільнити фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від боргів, що виникли до дати завершення процедури погашення боргів.

3. Фізична особа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме: відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; сплати аліментів; виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи.

4. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню…

7. Провадження у справі закрити.» (а.с. 9 10).

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Крім того, за своїм змістом ч. 2 ст. 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню як повністю, так і частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву можуть бути наслідком як повного, так і часткового визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного, так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11 та від 30 жовтня 2019 року у справі справа № 686/5252/17.

Згідно преамбули Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ), Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Відповідно до п. 1 ч. 14 ст. 39 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч. 6 ст. 119 КУзПБ з метою виявлення всіх кредиторів здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 90 КУзПБ господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі відновлення платоспроможності боржника або погашення всіх вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів.

Згідно ч. 4 ст. 90 КУзПБ у випадках, передбачених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Як на підставу визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявник ОСОБА_1 посилалася на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01 листопада 2023 року в справі № 916/3549/23.

Разом із тим, п. 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду Одеської області від 01 листопада 2023 року в справі № 916/3549/23 за заявою ОСОБА_1 зазначено, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Таким чином, питання визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, вже вирішене безпосередньо в ухвалі Господарського суду Одеської області від 01 листопада 2023 року в справі № 916/3549/23, а відтак не підлягає повторному вирішенню в порядку ст. 432 ЦПК України.

При цьому, посилання ОСОБА_1 на те, що єдиним способом зняти арешти з майна боржника є визнання вказаного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що державний виконавець не вбачає підстав для зняття арештів відповідно до ухвали господарського суду від 01.11.2023 про закриття процедури неплатоспроможності фізичної особи ОСОБА_1 у справі №916/3549/23 суд відхиляє, оскільки питання зняття арештів з майна боржника, як і дії державного виконавця не є предметом розгляду даної заяви.

Незгода з рішеннями та/або діями державного виконавця передбачає інший процесуальний порядок захисту прав заявника.

Враховуючи викладене, суд вважає заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 173, 260, 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Хомко Світлани Василівни, стягувач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «СоцКом Банк» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Юлія КОВТУН