Справа № 551/1158/25
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви

07 січня 2026 року селище Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сиволапа Д.С.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Брижатого Сергія Вікторовича про залишення без руху позовної заяви Приватного підприємства «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Шишацькому районному суді Полтавської області перебуває цивільна справа № 551/1158/25 за позовом Приватного підприємства «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор» (ПП МПТІЕ «Інвентаризатор») до ОСОБА_1 про стягнення коштів. Наразі триває стадія підготовчого провадження, підготовче судове засідання у справі призначено на 16 січня 2026 року.

06 січня 2026 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Брижатого С.В., в якій він просить суд залишити позовну заяву без руху, надати позивачу або його представнику п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви наступним шляхом:

- зареєструвати електронний кабінет в ЄСІТС відповідно до положень ст. 14 ЦПК України;

- зазначити поштові індекси сторін та інших учасників справи;

- зазначити ціну позову та обґрунтування розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються;

- зазначити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору;

- зазначити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви;

- зазначити докази, які не можуть бути подані разом з позовною заявою;

- зазначити про наявність у позивача або іншої сторони оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- навести попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- завірити додатки до позовної заяви згідно ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».

Заява представника відповідача мотивована наявністю у позовній заяві вищенаведених недоліків, які суперечать положенням ч. 6 ст. 14, ч.3 ст. 175 ЦПК України та є підставою для залишення позовної заяви без руху судом після відкриття провадження у справі.

Розглядаючи дану заяву, суд виходи з наступного.

08 листопада 2025 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ПП «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор» до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Ухвалою суду від 01 грудня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом зазначення в тексті позовної заяви інформації про наявну у позивача адресу електронної пошти та інформації про наявність/відсутність у позивача та відповідача електронного кабінету, а також надання суду квитанції про сплату судового збору в розмірі 3289,50 грн.

11 грудня 2025 року ПП МПТІЕ «Інвентаризатор» до суду надіслано лист про виконання вимог ухвали суду від 01 грудня 2025 року в якому відображена інформація щодо реквізитів позивача (повна адреса для листування, електронна адреса, код ЄДРПОУ), дані про відсутність електронного кабінету у позивача та відсутність відомостей про наявність такого кабінету та засобів зв`язку у відповідача. До даного листа також додано квитанцію про сплату судового збору за подання позовної заяви у визначеному судом розмірі.

В зв`язку цим, ухвалою суду від 17 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для залишення позовної заяви без руху, а більшість доводів заяви представника суд знаходить або неспроможними або явно перебільшеними.

Так, в позовній заяві чітко вказано, що ціна позову складає 219300 грн. шкоди, завданої підприємству діями відповідача, а більш точний розмір шкоди буде визначено в результаті призначеної судом судово-економічної експертизи, а отже доводи заяви представника відповідача в цій частині (п. 3. ч.3 ст. 175 ЦПК) є неспроможними.

Крім того, положення п.п. 6-7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України вимагають у позивача зазначення відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору та відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, лише якщо такі здійснювались/проводились.

Відсутність таких відомостей у позовній заяві лише свідчить про те, що такі заходи не вживались та не може вважатись недоліком позовної заяви.

Так само не можна вважати недоліком позовної заяви відсутність у ній відомостей про поштовий індекс відповідача (поштовий індекс позивача зазначено), оскільки ч.3 ст. 175 ЦПК вимагає зазначення такої інформаціє лише якщо такі відомості позивачу відомі.

В тексті позовної заяви вказано, що визначити остаточний розмір судових витрат буде можливо після проведення судової експертизи, а тому попередні витрати складають суму сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн., отже позивачем в повній мірі виконано вимоги п. 9 ч.3 ст. 175 ЦПК в частині зазначення попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Незгода сторони відповідача з даним розрахунком не є підставою для залишення позову без руху.

Щодо доданих до позовної заяви доказів, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Пункт 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України вимагає зазначення в тексті позовної заяви доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою лише в разі наявності таких. Отже, не зазначення такої інформації в позовній заяві свідчить про відсутність таких доказів та не є достатньою підставою для залишення позову без руху.

В позовній заяві позивачем наведено перелік письмових доказів, які додаються до позовної заяви (всього 27 найменувань) та долучено їх копії, засвідчені шляхом проставлянням відмітки «Згідно з оригіналом», печатки підприємства та підпису уповноваженої особи.

Позивачем дійсно не вказано оригінали яких з перелічених доказів знаходяться у нього, а які у інших осіб, в зв`язку з чим у суду є достатньо підстав вжати, що оригінали даних документів знаходяться виключно у позивача.

Зважаючи на те, що ЦПК України не містить конкретних вимог щодо посвідчень копій наданих суду письмових доказів, суд вважає, що вони засвідчені у доступний позивачу спосіб, який не можна вважати не належним.

Крім того, маючи сумнів у наявності в розпорядженні позивача оригіналів долучених до позовної заяви копій письмових доказів та/або у відповідності поданих копій їх оригіналам, сторона відповідача не позбавлена права в порядку ч.6 ст. 95 ЦПК України вимагати у позивача пред`явлення оригіналів даних документів в судовому засіданні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вищевказані обставини також не можуть буди достатньою підставою для залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, суд вважає, що єдиною підставою яка дійсно може мати наслідком залишення позовної заяви без руху є невиконання позивачем передбаченого ч.6 ст. 14 обов`язку щодо реєстрації електронного кабінету в системі ЄСІТС.

Разом з тим, при відкритті провадження у справі судом з даних ЄДРПОУ було з`ясовано, що Приватне підприємство «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор», починаючи з 17.12.2018 перебуває в стані припинення, що на думку суду значно ускладнює технічну процедуру реєстрації такою юридичною особою електронного кабінету в системі «Електронний суд».

Суд звертає увагу на те, що залишення позовної заяви без руху є його правом, а не обов`язком, та застосовується в якості процесуального інструмента для усунення явних недоліків позовної заяви на стадії відкриття провадження у справі. Разом з тим даний процесуальний інструмент не повинен ставати на заваді доступу особи до правосуддя лише з формальних підстав.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

За таких обставин, з метою забезпечення реального доступу позивача до правосуддя та недопущення надмірного правового формалізму (правового пуризму), суд вважає необхідним відмовити у задоволені заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без руху, незважаючи на певні недоліки позовної заяви, які на думку суду не мають суттєвого характеру, не впливають негативним чином на права сторін та не перешкоджають подальшому розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Брижатого С.В. про залишення позовної заяви без руху

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Головуючий - суддя Д.С. Сиволап