РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/4759/25

06 січня 2026 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Зберун К.Ф.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін в залі суду м. Костопіль цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 05.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено електронний договір позики № 71841623 та додаткову угоду № 15090602 шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», на умовах фінансового кредиту.

За умовами цього договору та додаткової угоди до цього договору позичальник ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 7000 грн. строком на 28 днів, зі строком дії договору з 05.06.2025 по 02.07.2025, шляхом зарахування коштів на вказану нею банківську картку та зобов`язалася вчасно повернути кредит, сплатити відсотки 0,324 % за один день користування кредитом.

Вказує, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» виконало у повному обсязі свої зобов`язання за договором, перерахувало суму кредиту на картковий рахунок позичальника.

16.10.2025 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" на підставі договору факторингу №16/10/25 від 16.10.2025.

Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором ні перед первісним кредитором, ні перед фактором належним чином не виконала, кредитні кошти у визначений договором строк не повернула, проценти за користування кредитом не сплатила.

Станом на 04 листопада 2025 року прострочена заборгованість за кредитом становить 22235 грн. 04 коп., з яких: 7000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 635 грн. 04 коп. - заборгованість за відсотками, 600 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією, 14000 00 коп. - заборгованість за пенею.

Покликаючись на вимоги ст. 525-530, 610-612, 631, 1046-1049 ЦК України, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 22235 грн. 04 коп., понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до положень ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 02.11.2021 у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21) будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Судом встановлено, що 05.06.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та ОСОБА_1 укладено електронний договір позики № 71841623 шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», на умовах фінансового кредиту.

Наведене підтверджується договором кредитної лінії № 71841623 від 05.06.2025, та додатковою угодою №15090602 до договору позики № 71841623, які підписані позичальником ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором та в якому вона зазначила номер банківської картки, на яку необхідно перерахувати кредитні кошти, довідкою про ідентифікацію позичальника.

Підписавши вказаний договір, позичальник ствердила ті обставини, що вона ознайомилася з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, Правилами надання грошових коштів у позику, які розміщені на сайті товариства https://clickredit.ua/ru/informaciya.

За умовами цього договору позичальник ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 7000 грн. строком на 28 днів, зі строком дії договору до 02.07.2025, шляхом зарахування коштів на вказаний нею картковий рахунок та зобов`язалася вчасно повернути кредит, сплатити відсотки 0,324 % за один день користування кредитом.

Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, перерахувавши на картковий рахунок позичальника ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 7000 грн., що підтверджується платіжними інструкціями від 05.06.2025, довідками про перерахування суми кредиту від 05.06.2025 ТОВ "Фінансова компанія ФІНЕКСПРЕС" через систему платежів API-інтерфейсу на картковий рахунок позичальника, повідомленням АТ «Приватбанк» від 24.12.2025 р., випискою за договором.

Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У встановлений договором строк відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором. Станом на 04.11.2025 прострочена заборгованість за кредитом становить 22235 грн. 04 коп., з яких: 7000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 635 грн. 04 коп. - заборгованість за відсотками, 600 грн. 00 коп.- заборгованість за комісією, 14000 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею, що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості.

Доказів пртилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного кредитного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Частина 2 ст. 615 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Разом із тим із кредитного договору вбачається, що позичальник ОСОБА_1 зобов`язалася сплатити комісію за надання кредиту в сумі 600 грн. (п. 2.2.4 кредитного договору).

Однак, надання кредиту є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою зі сторони позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інстрменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостйною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку, наведене повністю узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц.

Крім того, доказів надання кредитодавцем позичальнику додаткових послуг, їх переліку матеріали справи не містять, як і детального розрахунку комісії, нарахованої позивачем. У довідці розрахунку суму комісії вказано 600 грн..

Враховуючи викладене суд вважає, що відсутні підстави для нарахування та стягнення з відповідача комісії за вказаним кредитним договором в сумі 600 грн., оскільки такі умови договору суперечать ст. 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування» та є нікчемними в силу закону.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 викладено правову позицію відповідно до якої, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Крім того, з 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Із довідки-розрахунку вбачається, що позивачем нараховано пеню за неналежне виконання договору відповідачем за період із 15.10.2025 по 04.11.2025 р. (станом на 04.11.2025) у сумі 14000 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, суд вважає за вірне відмовити позивачу у стягненні з відповідача комісії у сумі 600 грн. 00 коп. та пені - 14000 грн., оскільки заявлені в цій частині позовні вимоги не відповідають вимогам закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Також встановлено, що 16.10.2025 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" на підставі договору факторингу №16/10/25 від 16.10.2025.

Наведене підтверджується актом приймання-передачі до договору факторингу, актом повернення права вимоги реєстру реєстру боржників № 16/10/25-02 від 16.10.2025.

Із матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним кредитним договором ні перед первісним кредитором, ні перед фактором не виконала.

Таким чином встановлено, що позивач ТОВ"ФІНПРОМ МАРКЕТ набуло право вимоги за вказаним кредитним договором до відповідача ОСОБА_1 .

Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені ст. 1050 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 7635 грн. 04 коп. заборгованості за кредитним договором №71841623 від 05.06.2025, з яких: 7000 грн. 00 коп - тіло кредиту, 635 грн. 04 коп. - проценти за користування кредитом.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При визначенні розміру судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, суд наводить наступний розрахунок: (7635,04 х 100) : 22235,04 = 34,34 %, тобто позов задоволено на 34,34 %. Сплачений позивачем судовий збір становить 2422 грн. 40 коп. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 831 грн. 85 коп. судових витрат зі сплати судового збору (2422 грн. 40 коп. х 34,34 %).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії договору № 25-08/25 ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025 р, укладеного між ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ та адвокатом Ткаченко Ю.О., відповідно до якого адвокат взяла на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, акт прийому-передачі наданих послуг, з якого вбачається, що загальна сума послуги складає 4500 грн. 00 коп.

При цьому суд стягує з відповідача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1545 грн. 30 коп. (4500 х 34,34%).

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 509, 526, 527, 530, 532, 599, 610- 612, 615, 629, 631, 634, 638, 1046-1050, 1054 ЦК України ст. 2, 3-13, 19, 81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" заборгованість за договором позики №71841623 від 05.06.2025 станом на 04.11.2025 в сумі 7635 (сім тисяч шістсот тридцять п`ять) грн. 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 831 (вісімсот тридцять одна) грн. 85 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1545 (одна тисяча п`ятсот сорок п`ять) грн. 30 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНПРОМ МАРКЕТ", м. Ірпінь, вул. Садова,31/33, .

Відповідач - ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 06 січня 2026 року.

Суддя: Снітчук Р.М.