Справа № 645/9466/25
Провадження № 2/645/4492/25
У Х В А Л А

іменем України

05 січня 2026 року м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду м. Харкова Шарко О.П., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» звернулося до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 8480991 від 14.11.2024 року у розмірі 36180,00 грн., а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в обґрунтування якого зазначив, що відповідач у порушення норм закону та умов договору зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

Частина перша статті чотири ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 175ЦПК України встановлює обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно ст.19ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175,ЦПК Українита підлягає залишенню без руху.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Так позивачем у позовній заяві зазначено, що відповідач ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , однак, такої вулиці у мсті Харкові не існує.

Окрім того, судом встановлено, що позивачем в позовній заяві не зазначено адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відповідача.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статях175і177цьогоКодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, заяву необхідно залишити без руху відповідно дост. 185 ЦПК України, про що повідомити заявника та надати йому строк для виправлення викладених вище недоліків.

Враховуючи указані приписи процесуального законодавства та зважаючи на наявність наведених судом недоліків позовної заяви, така підлягає залишенню без руху із визначенням судом строку для їх усунення.

Керуючись ст.175,177,185,260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без руху, про що повідомити позивача та надати строк для усунення викладених вище недоліків не пізніше десяти днів з дня вручення йому ухвали про залишення заяви без руху.

У разі усунення недоліків у встановлений строк заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Немишлянського районного суду О. П. Шарко