Справа №705/2159/19
Номер провадження 4-с/710/1/26
УХВАЛА

іменем України

05.01.2026 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Сивокінь С.С., розглянувши скаргу представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії/бездіяльність органу примусового виконання.

ВСТАНОВИВ:

02.01.2026 представник скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась до Шполяснького районного суду Черкаської області зі скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання.

У поданій скарзі представник скаржника вказує, що 15.12.2025 р. представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подано скаргу в порядку статті 74 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 02.01.2026 жодного реагування на скаргу представника скаржника не надано.

Скаржник просить суд визнати протиправною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо невиконання приписів статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» під час розгляду скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 від 15 грудня 2025 та зобов`язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розглянути скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 від 15 грудня 2025 р. в порядку статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та прийняти рішення у визначеному законом порядку.

Суд розглянувши скаргу, приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У виконавчому провадженні №77895710 директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не є виконавцем у виконавчому провадженні №77895710, також він не є іншою посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не є начальником відділу, якому безпосередньо підпорядковується державний виконавець, а також не є керівником органу державної виконавчої служби вищого рівня по відношенню до начальника відділу якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Оскільки директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не є виконавцем у виконавчому провадженні №77895710, також він не є іншою посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, скаржник в даному випадку не має права звертатися до суду зі скаргою в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, визначеного розділом 7 ЦПК України.

В постанові Верховного Суду від 18.11.2025 (справа 705/2159/19, провадження 61-12087св25) вказано, що оскільки директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не є виконавцем у виконавчому провадженні №77895710, також він не є іншою посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, тому заявниця в цьому випадку не має права звертатися до суду зі скаргою в порядку судового контролю за виконанням судових рішень відповідно до розділу 7 ЦПК України.

Директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є суб`єктом владних повноважень, його дії, що оскаржуються, не пов`язані з прийняттям будь-яких рішень під час вчинення виконавчих дій щодо виконання рішення суду, а стосуються здійснення ним владних управлінських функцій, що виключає можливість розгляду цього спору в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Цей спір належать до юрисдикції адміністративних судів, і його слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Скаржник має право звернутися до адміністративного суду якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України порушені її права, свободи або законні інтереси.

Оскільки скарга не може бути розглянута в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, визначеного розділом 7 ЦПК України, та зміст вимог скарги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, приходжу до висновку про відмову у прийнятті скарги.

Керуючись ст.ст. 260 - 261 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті скарги представника скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 від 02.01.2026.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом 15 днів з дня її складення до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя С.С. Сивокінь