ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 січня 2026 року

м. Харків

справа № 638/958/22

провадження № 22-ц/818/781/26

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Мальованого Ю.М.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дебт Фінанс», Публічного акціонерного товариства «Надра»

третя особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2025 року у складі судді Цвіри Д.М.,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС», ПАТ КБ «Надра», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором та договору про відступлення прав за іпотечним договором.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 січня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

25 січня 2025 року через підсистему «Електронний Суд» представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» - адвокат Романенко Олексій Михайлович подав заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 35 000 грн.

11 серпня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова ухвалив додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 35 000 гривень.

Додаткове рішення обґрунтовано тим, що вимоги представника відповідача є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому стягненню підлягає з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Не погодившись з додатковим рішенням Трофименка Р.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач та його представник не були належним чином повідомлені про призначення засідання суду, а в системі електронний суд не містилась інформація про розгляд заяви представника Відповідача, тому сторона позивачів була позбавлена можливості надати свої заперечення на заяву. Стягнена судом сума є неспівмірною з обсягом виконаних адвокатом робіт в суді першої інстанції, непропорційною відповідно до предмету спору та значно завищеною у порівнянні з соціальним статусом та фінансовим становищем позивача.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що 02 січня 2020 року між Адвокатським бюро «Олексія Романченко» та ТОВ «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» було укладено Договір № 02/01-ПД (а.с. 8)

На виконання п. 6.2. даного договору 01 листопада 2022 року між Адвокатським бюро «Олексія Романченко» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору № 02/01-ПД від 02.01.2020 року (а.с. 6)

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 2 до Договору № 02/01-ПД від 02.01.2020 року Адвокатське бюро «Олексія Романченко» приймає на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу по цивільній справі № 638/958/22, в рамках якої розглядається позов ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» та ПАТ «КБ «НАДРА» про визнання недійсним договору купівлі-продажу права вимоги. Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 2 до Договору № 02/01-ПД від 02.01.2020 року сторони погодили, що гонорар Адвокатського бюро за ведення даної справи у суді першої інстанції становить 35000,00 гривень у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь Клієнта або ухвалення рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 8 Додаткової угоди № 2 до Договору № 02/01-ПД від 02.01.2020 року надання Адвокатським бюро правничої допомоги при розгляді справи у суді першої інстанції включає (за необхідності): вивчення позовної заяви та доданих до неї документів, підготовку і подання до суду за відзиву на позовну заяву, надання суду відповідних доказів, за необхідності підготовку і подання до суду заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву, підготовку та подання до суду заяв та клопотань з процесуальних питань або заперечень на заяви та клопотання з процесуальних питань, участь у судових засіданнях, надання пояснень суду, підготовку та подання до суду інших документів, передбачених ЦПК України, які необхідні для розгляду справи.

31 грудня 2022 року Додатковою угодою № 3 до Договору № 02/01-ПД від 02.01.2020 року сторони продовжили строк дії Договору до 31 грудня 2025 року (а.с. 5).

22 січня 2025 року між Адвокатським бюро «Олексія Романченко» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» було підписано Акт виконаних робіт № 2 до Договору № 02/01-ПД від 02.01.2020 року, відповідно до якого сторони погодили, що відповідно до п. 1, 8 Додаткової угоди № 2 від 01.11.2022 до Договору № 02/01-ПД від 02.01.2020 року Адвокатське бюро надало Клієнту професійну правничу допомогу у Дзержинському районному суді м. Харкова при розгляді цивільної справи № 638/958/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» та ПАТ «КБ «НАДРА» про визнання недійсним договору купівлі-продажу права вимоги, а саме: вивчено позовну заяву та підготовлено відзив на позовну заяву; підготовлено клопотання про поновлення провадження у справі; взято участь у двох судових засіданнях. Загальний витрачений час надання правової допомоги у цій справі становив 16 годин. Гонорар становить 35 000 грн (а.с. 7).

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу Витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат :

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Матеріали справи свідчать про те, що судове рішення по суті справи ухвалено судом першої інстанції 21 січня 2025 року. Із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу та їх попередній розмір представник відповідача звернувся у відзиві на позовну заяву від 11.11.2022. 25.01.2025 року через підсистему Електронний Суд, тобто у встановлений вимогами чинного законодавства п`ятиденний строк з дня ухвалення судового рішення подав докази розміру понесених відповідачем витрат на правничу допомогу. Зазначена заява разом з копіями доказів була направлена на адресу позивачки ( т. 2 а.с. 10).

Ухвалою суду від 14.02.2025 року у задоволенні заяви представника відповідача ТОВ «ФК «Депт Фінанс» відмовлено (т.2 а.с. 17-19).

Постановою Харківського апеляційного суду від 24.06.2025 апеляційну скаргу задоволено частково, ухвалу скасовано, справу направлено до суду першої інстанції (т.2 а.с. 97-98).

Як убачається з матеріалів справи, позивач та його представник були належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги Харківським апеляційним судом на ухвалу суду першої інстанції від 14.02.2025, за результатами розгляду якої зазначену ухвалу було скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Судова колегія вважає не обґрунтованими доводи апелянта про порушення судом норм процесуального права щодо не належного повідомлення її про дату та місце розгляду справи. Оскільки відповідно до ч.3 ст. 270 ЦПК України, в редакції Закону № 4508-IX від 18.06.2025 суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Таким чином, станом на час ухвалення додаткового рішення у дійсній справі, виклик позивача у судове засідання для розгляду питання про стягнення судових витрат, до яких відносяться і витрати на правничу допомогу не було обов`язковим, проте дані повідомлення сторін про призначення судового засідання для розгляду заяви представник відповідача про ухвалення додаткового рішення в матеріалах справи відсутні.

Тому судова колегія відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивач та його представник не були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання щодо ухвалення додаткового судового рішення, у зв`язку з чим були позбавлені можливості подати заяву про неспівмірність понесених судових витрат.

Оскільки ОСОБА_1 та її представник Трофименко Р.О., будучі обізнаними про звернення відповідача з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу не зверталися до суду першої інстанції з заявою про не співмірність понесених ТОВ «ФК «Депт Фінанс» витрат на правничу допомогу, судова колегія відхиляє наведені ними заперечення, що викладені в апеляційній скарзі.

Водночас судова колегія бере до уваги висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2024 року, за змістом якого: « …суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи».

Близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.

У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Отже, суд керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем в суді апеляційної інстанції згідно заяви його представника, апеляційний суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, обґрунтованість розміру цих витрат, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності таких витрат.

Апеляційний суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази на підтвердження цих витрат не є безумовною підставою для їх стягнення судом у визначеному розмірі з позивача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності цих витрат.

22 січня 2025 року між Адвокатським бюро «Олексія Романченко» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» було підписано Акт виконаних робіт № 2 до Договору № 02/01-ПД від 02.01.2020 року, відповідно до якого сторони погодили, що відповідно до п. 1, 8 Додаткової угоди № 2 від 01.11.2022 до Договору № 02/01-ПД від 02.01.2020 року Адвокатське бюро надало Клієнту професійну правничу допомогу у Дзержинському районному суді м. Харкова при розгляді цивільної справи № 638/958/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» та ПАТ «КБ «НАДРА» про визнання недійсним договору купівлі-продажу права вимоги, а саме: вивчено позовну заяву та підготовлено відзив на позовну заяву; підготовлено клопотання про поновлення провадження у справі; взято участь у двох судових засіданнях. Загальний витрачений час надання правової допомоги у цій справі становив 16 годин. Гонорар становить 35 000 грн (а.с. 7).

За результатами аналізу матеріалів справи та виконаних адвокатом робіт та наданих послуг вбачається, що дійсна справа, за своїм предметом та обсягом не є складною, виконання адвокатом таких робіт як вивчення позовної заяви охоплюється наданою адвокатам послугою у вигляді складання відзиву на позовну заяву. Крім того, представником відповідача взято участь тільки у двох судових засіданнях.

Таким чином, заявлений представником Романченко О.М., який діє в інтересах ТОВ «ФК «Депт фінанс» розмір витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в загальній сумі 35 000 грн є завищеним та необґрунтованим, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Керуючись принципами співмірності та розумності судових витрат, реальності адвокатських витрат, апеляційний суд вважає, що обґрунтованими і пропорційними до предмета спору, складності справи та обсягу наданих адвокатом відповідача послуг є розмір витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у сумі 10 000.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до п.п. 3,4 ч.1, ч.2 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, рішення скасуванню з ухваленням нового рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Депт фінанс» витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000 грн.

Керуючись ст. ст.133,137,141,246,270 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Трофименка Романа Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2025 року-скасувати, ухвалити нове.

Заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з позивача ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДЕПТ ФІНАНС» (ідентифікаційний код юридичної особи 40254432) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 09.01.2026 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Мальований