Провадження № 2-сз/750/2/26
У Х В А Л А

06 січня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Слісаря А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору,

в с т а н о в и в:

02.01.2026 через систему «Електронний суд» із заявою про повернення судового збору звернувся ОСОБА_1 , заяву обґрунтовує тим, що ним було сплачено судовий збір у розмірі 151 грн. 40 коп. за подання заяви про скасування судового наказу. Оскільки ухвалою суду від 24.12.2025 року судовий наказ від 12.11.2025 було скасовано та посилаючись на п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» просив повернути сплачену суму.

Судом встановлено наступне.

12.11.2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» заборгованість за спожиту електричну енергію за серпень 2024 - травень 2025 року в сумі 12 888 грн 72 коп. та 302 грн 80 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Деснянського районного суд м. Чернігова від 24 грудня 2025 року задоволено заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу. Скасовано судовий наказ Деснянського районного суду м. Чернігова №750/15187/25, №2-н/750/2855/25 від 12.11.2025 року.

Положення ст. 164 ЦПК України не передбачають порядку розподілу судових витрат, а саме судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу. Частина 2 вказаної статті передбачає лише можливість врахування суми судового збору, сплаченої за видачу судового наказу, до суми судового збору, яка має бути сплачена стягувачем при зверненні до суду в порядку позовного провадження.

Крім того, норми ст. 171 ЦПК України також не передбачають відшкодування судових витрат на користь особи, яка звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, в тому числі за рахунок стягувача.

Водночас, чинним процесуальним законодавством передбачено, що в разі скасування судового наказу стягувач має право звернутися до суду з відповідним позовом. У цьому випадку сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Стаття 7 Закону України "Про судовий збір" не передбачено повернення судового збору у разі скасування судового наказу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у поверненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу слід відмовити, оскільки відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, передбачено лише на користь стягувача, який звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника. Водночас чинним процесуальним законодавством не передбачено відшкодування боржнику судових витрат у виді судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

Керуючисьст.260 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала не оскаржується.

Суддя А.В. СЛІСАР