Справа № 136/2134/25
УХВАЛА

іменем України

"07" січня 2026 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Шпортун С.В.,

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

Представник відповідача надав до суду клопотання про витребування доказів, а саме від АТ «Таскомбанк» виписки по рахунку відповідача, вказуючи, що останнім проводились частково погашення за кредитним договором, вимоги про стягнення заборгованості є предметом судового розгляду, утім квитанції наявні у відповідача є нечитабельними, тоді як обставини щодо розміру заборгованості підлягають з`ясуванню, утім у сторони є складнощі в їх наданні.

У судове засідання сторони та їх представники не з`явились, будучи повідомлені в установленому законом порядку про день та час розгляду справи.

Суд, розглянувши справу за наявними матеріалами, дійшов висновку про необхідність відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю ухвалення судового рішення у даному судовому засіданні з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Суд вважає, що клопотання представника відповідача про витребування доказів підлягає до задоволення, оскільки суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і або заперечень, при цьому, докази, які просить відповідач витребувати суд є необхідними, оскільки стосуються обставин зазначених у позові та підлягають доказуванню у даній справі, їх надання не залежать від його волевиявлення, що вказує на складнощі в їх поданні та позбавляє сторону права скористатись своїми процесуальними правами в ході подальшого розгляду цивільної справи.

Окрім цього, із позовної заяви судом встановлено, що 02.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №, відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в розмірі та на умовах визначених цим договором, а останній зобов`язався їх повернути та сплатити кошти за користування кредитом у вигляді відсотків, тощо.

02.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами вказаним у Реєстрі Боржників до Договору факторингу, у тому числі за Кредитним договором № від 02.06.2020 укладеним із відповідачем позивач набув права вимоги на суму 16 160,80 грн.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, Кредитний договір є двостороннім, оскільки породжує обов`язок кредитодавця надати кредит та обов`язок позичальника його повернути, та сплатити проценти за користування ним.

Водночас на підтвердження вказаних обставин позивач не навів у позові доказів та не надав їх до позову, а саме: первинних документів на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів від первісного кредитора та неповернення або часткового повернення кредиту, якими є документи первинної бухгалтерської документації (виписка по рахунку, платіжні документи, тощо).

Відсутність посилання на зазначені документи та їх не долучення до позову не тільки позбавляє суд можливості перевірити факт перерахування первісним кредитором чи отримання позичальником грошових коштів за вказаним вище договором але і перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстави та порядок нарахування відсотків, комісії, тоді як обов`язок доведення обставин укладення кредитного договору, перерахування грошових коштів, розміру заборгованості, що складають умови договору є обов`язком позивача.

З огляду на вказані обставини у суду виникли обґрунтовані сумніви у добросовісному здійсненні учасником справи, зокрема позивачем, процесуальних прав та виконанні обов`язків щодо подання доказів і щодо поданих доказів, при цьому вони мають суттєве значення для перевірки правильності нарахування заборгованості та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення.

Правилами ст.95 ч.6 ЦПК України, передбачено, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне витребувати у позивача докази про які зазначено у позові з метою усунення сумнівів щодо них.

Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне розгляд справи відкласти.

На підставі викладеного та керуючись ст.95, 223, 260 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Розгляд цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відкласти на 23.02.2026 об 11:00 годині.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» у строк до 10.02.2026 надати суду докази у вигляді: первинних бухгалтерських документів щодо передачі ОСОБА_1 грошових коштів за кредитним договором № укладеним 02.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 , а також розрахунки заборгованості за таким кредитним договором складені первісним та новим кредитором.

Витребувати у АТ «Таскомбанк» виписку по рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 щодо внесення коштів на погашення заборгованості за кредитним договором № від 02.06.2020.

Роз`яснити позивачеві, що у разі неподання з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, також залишити позовну заяву без розгляду.

Роз`яснити, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Світлана ШПОРТУН