Провадження №: 6/336/18/2026
УХВАЛА

іменем України

05 січня 2026 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі головуючого судді Коваленка П.Л., за участю секретаря судового засідання Степливої Т.В., розглянувши у місті Запоріжжі в залі суду заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м.Запоріжжя звернулася із заявою ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ТОВ "Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить суд, розстрочити виконання рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02.09.2025 у цивільній справі №336/5110/25, яке залишено в силі постановою Запорізького апеляційного суду від 04.12.2025 та яким стягнуто з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 23132,00 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. на 12 місяців.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 не має можливості сплатити цю суму одразу єдиним платежем, оскільки її дохід ледве покриває витрати на утримання малолітньої доньки, яка навчається в початковій школі, має доньку віком 19 років, яка навчається на денній формі навчання, несе витрати на комунальні послуги, продукти харчування, ліки, тощо. Зазначає, що її чоловік не працює та не отримує будь-якого доходу.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» Поляков О.В. направив до суду додаткові пояснення, в яких проти задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення заперечив, оскільки вважав, що надані заявницею документи не свідчать про повну фінансову ситуацію боржника; боржник не довів, що виконання судового рішення є неможливим.

22.12.2025 від заявниці до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких вона вказала, що надання розстрочки виконання рішення дозволить забезпечити реальне та добросовісне його виконання. Розстрочка не є ухилянням від виконання рішення, а є способом його фактичного виконання

В судове засідання учасники справи не з`явились.

Суд вважає можливим розглядати заяву у відсутності учасників справи, неявка яких у відповідності дост.435 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до ч. 2 ст .247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надану заяву та додані до неї документи, матеріали цивільної справи № 336/5110/25, дійшов до наступних висновків

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02.09.2025 у справі №336/5110/25 позов ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором №00-9673738 від 15.03.2024 в розмірі 23132,82 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422, 40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 04.12.2025 у справі №336/5110/25 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02.09.2025 залишено без змін.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми нарахованого доходу від 10.12.2025, заявниця ОСОБА_1 за період з червня 2025 року по грудень 2025 року отримала дохід у вигляді нарахованої заробітної плати в сумі 84540,39 грн. З цієї суми сплачено податок у сумі 15217,28 грн. та військовий збір у сумі 4227,02 грн. Всього заявницею отримано 65096,09 грн. за 5 місяців. Середня заробітна плата, отримана заявницею за місяць становить 13019,22 грн.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми нарахованого доходу від 11.12.2025 чоловік заявниці ОСОБА_2 доходів не отримував.

Заявниця має двох дітей: повнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) та малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).

Донька заявниці ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання в Національному університеті «Одеська юридична академія», що підтверджується копією студентського квитка серії НОМЕР_3 .

Згідно з ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені в статті 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

В той же час, згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконується частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04.06.2019 року у справі №916/190/18.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи до уваги те, що відповідач ОСОБА_1 має намір добровільно виконати рішення суду, має на утриманні малолітню дитину, її повнолітня дитина навчається на денній формі навчання в університеті, а чоловік не отримує доходу, враховуючи середньомісячну заробітну плату, сплата загальної суми боргу 28555,22 грн. одноразовим платежем може створити для неї надмірний тягар. Також, суд враховує те, що розстрочення виконання рішення суду не буде створювати занадто привілейовані умови для ОСОБА_1 , оскільки такі дії заявниці спрямовані саме на забезпечення виконання рішення суду і на відновлення порушених прав позивача.

Суд доходить висновку, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити частково та виконання вказаного рішення суду розстрочити на 8 місяців із сплатою щомісячного платежу рівними частинами по 3569,40 грн (23132,82 грн.+ 2422,40 грн. +3000,00 грн.)/8), до 25 числа кожного місяця, починаючи з січня 2026 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258 - 261, 353, 354, 435 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02.09.2025 по справі №336/5110/25 задовольнити частково.

Розстрочити відповідачу ОСОБА_1 виконання рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02.09.2025 по справі №336/5110/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 23132,82 грн., судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. терміном на 8 місяців, шляхом сплати щомісячного платежу рівними частинами по 3569,40 (три тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 40 копійок до 25 числа кожного місяця, починаючи з січня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: П.Л. Коваленко