Справа № 282/1527/25
Провадження № 2-о/282/7/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року

селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Носача В.М.,

при секретарі судового засідання Ковалишиній Н.М.,

за участю:

представника заявника адвоката Сьомка В.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Любарська селищна рада Житомирського району Житомирської області, Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

УСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду з заявою заінтересовані особи: Любарська селищна рада Житомирського району Житомирської області, Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивована тим, що матір`ю заявниці ОСОБА_1 була ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя, ОСОБА_2 була зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому, до своєї смерті, вона постійно проживала за вказаною адресою однією сім?єю з своєю дочкою ОСОБА_1 та чоловіком останньої. Будь-яких інших осіб, за вище вказаною адресою, із ОСОБА_2 на день смерті останньої не зареєстровано та не проживало.

Померла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя, ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла заявниці - ОСОБА_1 .

Будинок, що за адресою місця реєстрації ОСОБА_2 , належав останній на праві власності.

На момент смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не була зареєстрованою за адресою, за якою було зареєстровано місце проживання її матері.

Спадкова справа відразу після смерті ОСОБА_2 (в шестимісячний строк) не заводилася, так як заявниця розуміючи, що згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини прийняла спадщину, а тому не вважала за необхідне звертатися до нотаріуса із відповідною заявою, в тому числі і через сімейні обставини.

Надалі, заявниця через свого представника звернулася до нотаріуса, при цьому по факту смерті її матері було заведено спадкову справу №588/2025.

У межах заведеної вказаної спадкової справи, бажаючи оформити свої спадкові права на майно померлої, заявниця подала всі наявні у неї документи, для підтвердження родинних відносин зі своєю матір?ю та для підтвердження факту спільно проживання із нею, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до постанови від 28.11.2025 державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Клименюк А.О., нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, через ненадання заявницею документів, які передбачені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

З наданих до заяви документів слідує, що станом на 25.05.2021, місце реєстрації заявника та її матері (спадкодавця) були різними, а отже відсутня реальна можливість мати вищевказані документи, для надання їх нотаріусу.

Однак через різне місце реєстрації зі спадкодавцем, в досудовому порядку, заявник не може підтвердити перед нотаріусом факт прийняття спадщини, при цьому такий факт може бути встановлений рішенням суду.

За таких обставин, встановлення факту постійного проживання заявника і спадкодавця на момент смерті останнього, має для нього суттєве юридичне значення і є необхідним для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця, у відповідності до ст. 1268 ЦК України.

В інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник не може підтвердити перед нотаріусом вище вказаний факт.

На підставі викладеного вище, представник заявника просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем, своєю матір`ю ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини станом на 25.05.2021.

08 грудня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено на 10 год 00 хв 07 січня 2026 року. Задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів та виклик свідків.

В судовому засіданні заявник заяву підтримав та надав пояснення аналогічні викладеним у заяві.

Представник заінтересованої особи: Любарської селищної ради у судове не з`явився, надав клопотання, про розгляд справи без участі представника. Зазначив, що Любарська селищна рада не заперечує щодо задоволення вимоги заявника.

Завідувач Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Заяв та клопотань до суду не подав. Направив на адресу суду матеріали спадкової справи №588/225, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона все життя проживає по сусідству із ОСОБА_1 , яка проживає в будинку своїх батьків. Батько помер раніше, а мати ОСОБА_2 пізніше. ОСОБА_1 доглядала свою матір ОСОБА_2 до дня її смерті. А вона, як медичний працівник, надавала медичну допомогу ОСОБА_2 . Свідок також вказала, що на момент смерті ОСОБА_2 разом з нею проживала ОСОБА_1 та її чоловік. Інші особи в даному будинку не проживали.

Вислухавши пояснення представника заявника та свідка, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 28.11.2025 № 4 слідує, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , і її батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

15 жовтня 1989 року Москалівською сільською радою Ярмолинецького району зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище - « ОСОБА_8 », що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , актовий запис №13.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Стрижівка Любарського району Житомирської області у віці 84 роки померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №169.

Із заповіту, посвідченого 27 липня 2015 року Грищук А.В., секретарем Стрижівської сільської ради Любарського району Житомирської області слідує, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе своє майно, що на день її смерті буде її належати, де б воно не знаходилося б та з чого б воно не складалося б, а також все те, на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Довідка видана 25 листопада 2025 року Стрижівським старостинським округом Любарської селищної ради Житомирської області №578 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 вказує на те, що її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент відкриття спадщини (на день своєї смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_5 ), була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ОСОБА_2 , за вказаною адресою, на момент її смерті, зокрема станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 не було зареєстрованих осіб. На момент відкриття спадщини, на день смерті ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_5 , з нею за вище вказаною адресою, постійно без реєстрації, зокрема з 23.03.2007, проживали однією сім?єю: дочка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; зять ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Із витягу про державну реєстрацію прав виданого КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради слідує, що ОСОБА_2 являлася власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області від 28 листопада 2025 року №2241/02-31, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_2 , на спадкове майно, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Згідно копії спадкової справи №588/2025 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся представник ОСОБА_1 . Разом з тим, в матеріалах спадкової справи відсутні відомості про інших осіб, які могли претендувати на спадщину або ж звернулись з відповідними заявами.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно зі статтею 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Відповідно до п. 23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно постанови державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області від 28 листопада 2025 року №2241/02-31, заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_2 , на спадкове майно, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17, від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20.

У суду немає підстав не довіряти вказаним документам, поясненням свідка, а тому суд вважає факт постійного проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 доведеним.

Разом з тим, суд не приймає до уваги наданий представником акт опитування особи від 30.11.2025, а саме ОСОБА_9 , так як викликаний в судове засідання в якості свідка ОСОБА_9 не зв`явився та представник заявника в судовому засіданні відмовився від його допиту.

Окрім того, суд не приймає до уваги нотаріальну завірену заяву ОСОБА_10 , яка за своєю суттю є письмовими показами останнього, так як в якості свідка ОСОБА_10 в судове засідання не викликався, а надана представником заявника заява з показами ОСОБА_10 не є належним доказом в розумінні ЦПК України.

Встановивши, що факт, який просить встановити заявник має для нього юридичне значення, а також давши оцінку доказам, якими підтверджується вказаний факт, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315-319 ЦПК України, ст. 1264 ЦК України, ст. 3 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Любарська селищна рада Житомирського району Житомирської області, Житомирська державна нотаріальна контора Житомирської області про встановлення факту, що має юридичне значення про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , разом зі спадкодавцем, зокрема зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, зокрема станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.М. Носач