Справа № 358/1336/23 Провадження № 2/358/33/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2026 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Дегтяренка В.Г.,

представника третьої особи Чумаченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 про скасування державної реєстрації права власності, -

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2023 року представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Клапчук Ф.П. звернувся до суду з даним позовом, в якому просить скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 , що була здійснена на підставі рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчука Р.В. № 33268558 від 29.12.2016 про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 206, номер запису про право власності: 19999596 та стягнути із відповідачів на користь позивачки судові витрати.

В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради №49/4 від 21.03.2001 «Про надання дозволу на розміщення об`єкта торгівлі» ОСОБА_7 було надано дозвіл на земельну ділянку площею 0,012 га для розміщення торгівельного павільйону по АДРЕСА_2 . Відповідно до висновку про відведення земельної ділянки від 20.03.2001 р. ОСОБА_7 було відведено земельну ділянку 120 кв.м. для встановлення малої архітектурної форми. На відведеній земельні ділянці ОСОБА_7 розпочав та здійснив будівництво стаціонарної малої архітектурної форми для торгівельного обслуговування та громадського харчування населення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Згідно договору купівлі-продажу стаціонарної малої архітектурної форми для торгівельного обслуговування та громадського харчування населення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 11.08.2006, укладеного між ОСОБА_2 та суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_7 , позивач придбала у ОСОБА_7 стаціонарну малу архітектурну форму для торгівельного обслуговування та громадського харчування населення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки Богуславської міської ради №1410 від 04.07.2007 ОСОБА_2 було надано дозвіл на здійснення торгівлі алкогольними напоями в приміщенні кафе-бару «Казка» на торгівельній площі 70 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Протягом всього часу з моменту придбання малої архітектурної форми для торгівельного обслуговування та громадського харчування населення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 зі своїм чоловіком ОСОБА_8 вносили зміни в конструктивні елементи малої архітектурної форми та здійснювали незначну реконструкцію, проте параметри споруди значно не змінились. На підставі її заяви від 03.11.2009 КП КОР Білоцерківське МБТІ провело інвентаризацію нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої було встановлено, що об`єктом є нежитлова будівля загальною площею 67,5 кв.м.

Рішенням сесії Богуславської міської ради №580-40-V «Про надання дозволу на вибір місця розташування земельної ділянки по АДРЕСА_3 » позивачці було надано дозвіл на вибір місця розташування земельної ділянки площею 0,04 га. по АДРЕСА_3 комерційного використання під існуючу мату архітектурну форму каф «Казка». У послідуючому позивачка розробила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0405 га по АДРЕСА_1 .

Рішенням сесії Богуславської міської ради №221-12-VI від 02.09.2011 року «Про укладення договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_3 » позивачці було відмовлено в укладенні договору оренди земельної ділянки, на якій розташована тимчасова споруда торговельного призначення для здійснення підприємницької діяльності (стаціонарна МАФ кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачка звернулася до суду, однак у зв`язку із досудовим врегулюванням спору позовну заяву ОСОБА_2 було залишено без розгляду.

В послідуючому, 16.02.2013, між нею та Богуславською міською радою було укладено договір №18 про тимчасове користування земельною ділянкою, відповідно до якого їй було передано в тимчасове платне користування земельну ділянку площею 0,0405 га по АДРЕСА_1 строком на один рік, тобто до 16.02.2014.

01.08.2014 між позивачкою та Богуславською міською радою було укладено договір про встановлення земельного сервітуту щодо вказаної земельної ділянки строком до 01.09.2015.

Рішенням Богуславської міської ради №1260-63-УІ від 23.10.2015 р. «Про укладання з ФОП ОСОБА_2 договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 » ОСОБА_2 було передано в користування на умовах оренди до 31.12.2016 земельну ділянку загальною площею 0,0405 га для будівництва та обслуговування існуючої тимчасової споруди кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 та 21.04.2016 було укладено договір оренди земельної ділянки. Після придбання вказаної малої архітектурної форми та отримання всіх дозвільних документів вона разом із своїм чоловіком здійснювали у вказаному кафе підприємницьку діяльність з торгівельного обслуговування та громадського харчування населення. Починаючи з 2006 року по 2017 рік позивачка сплачувала комунальні платежі та кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оскільки всі договори на постачання комунальних послуг укладені із нею, отримувала ліцензії та касові апарати на роздрібну торгівлю алкогольними та тютюновими напоями, сплачувала всі податки та збори за здійснення підприємницької діяльності в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Приблизно в кінці квітня 2017 року її повідомили про те, що на вхідних дверях до їхнього кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » невідомими особами змінений замок, який замкнений та потрапити в кафе неможливо. Прибувши до приміщення, вона виявила, що дійсно кафе зачинено на замок та потрапити до нього неможливо. Після цього були викликані працівники поліції та прибув якийсь невідомий чоловік, який повідомив, що позивачка та її чоловік не є власниками кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », це не їх власність, а власником є інша людина. Оскільки вона нікому не відчужувала належну їй малу архітектурну форму для торгівельного обслуговування та громадського харчування населення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », вона отримала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та дізналась, що дійсно об`єкт нерухомості, який належить їй та який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , був зареєстрований в реєстрі як об`єкт нерухомості та відчужений іншій особі. Зокрема було встановлено, що 27.12.2016 ОСОБА_3 , який проживає по АДРЕСА_4 , за допомогою державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчука Р.В. на підставі технічного паспорту №086 від 28.10.2016, що виданий ФОП ОСОБА_9 , договору оренди земельної ділянки від 20.10.20016 та рішення Бориспільської міської ради №352 від 03.11.2016, зареєстрував за собою право власності нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 .

02.02.2017 року ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу №56 від 02.02.2017, що посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Л.Є. продав нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , який проживає по АДРЕСА_5 .

14.04.2017 ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу №1058 від 14.04.2017, що посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Дудкою О.С., продав нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_6 .

Також, позивач дізналася, що існує договір від 30.06.2016 про розірвання договору оренди від 21.04.2016, відповідно до якого начебто нею розірвано договір оренди від 21.04.2016 земельної ділянки площею 0,0405 га із земель комунальної власності Богуславської міської ради для обслуговування існуючої тимчасової споруди кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 . Хоча насправді вона не підписувала ніяких договорів про розірвання та за інформацією Богуславської міської ради такого договору з їх боку також підписано не було.

На підставі вказаного договору від 30.06.2016 про розірвання договору оренди землі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяження було припинено право оренди позивачки на земельну ділянку. Вказану реєстраційну дію також було здійснено державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчуком Р.В., який зареєстрував право власності на кафе за ОСОБА_3 .

У зв`язку з тим, що позивач не підписувала договір від 30.06.2016 про розірвання договору оренди від 21.04.2016, вона звернулась до КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» та поновила своє право оренди на земельну ділянку площею 0,0405 га із земель комунальної власності Богуславської міської ради для обслуговування існуючої тимчасової споруди кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 .

На даний час власником спірного майна нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 .

Також зазначає, що ОСОБА_3 ніколи не будував та немає нікого відношення до будівництва (створення) кафе «Казка» як нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , а отже не мав права та підстав набувати право власності на вказане майно. Вказане майно належало позивачці та було нею придбано у ОСОБА_7 . Відповідачем ОСОБА_3 було здійснено державну реєстрацію права власності на підставі лише технічного паспорту, договору оренди земельної ділянки від 28.10.2016 та рішення Бориспільської міської ради №352 від 03.11.2016 р., яких не існує. Державному реєстратору Ткач В.В. не надавав документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію, закінченого будівництвом об`єкта, а тому рішення про проведення незаконної реєстрації підлягає скасуванню та є всі передбачені законом підстави для витребування майна, яке належить позивачці.

Виходячи з положень ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор Огребчук Р.В. мав відмовити ОСОБА_3 у державній реєстрації права власності на спірну нежитлову будівлю, проте у порушення Закону та порядку провів державну реєстрацію права власності.

Таким чином, вважає, що державна реєстрація за ОСОБА_3 права власності на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , проведена державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчуком Р.В. була проведена незаконно, оскільки ОСОБА_3 не мав права набувати права власності, не створював вказаного майна, не має до нього жодного відношення, не подав усіх необхідних документів, а також для державної реєстрації подав документи, яких не існує, а відтак державна реєстрація права власності здійснена незаконно та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Тітова М.Б. від 31.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження па правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 13.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позов підтримав, посилаючись на вищевказані факти та докази, та просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Дегтяренко В.Г. позов не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечував.

Представник третьої особи ОСОБА_6 адвокат Чумаченко О.В. позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання також не з`явився, про час, день та місце розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши думку представників сторін, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із копії інвентаризаційної справи № 5594 на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 , оформленою Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації, рішенням виконавчого комітету Богуславської міської ради №49/4 від 21.03.2001 «Про надання дозволу на розміщення об`єкта торгівлі» ОСОБА_7 було надано дозвіл на земельну ділянку площею 0,012 га для розміщення торгівельного павільйону по АДРЕСА_2 , а також згідно висновку про відведення земельної ділянки від 20.03.2001 р. йому було відведено земельну ділянку 120 кв.м. для встановлення малої архітектурної форми ( т.1 а.с. 42-59). На відведеній земельні ділянці останній здійснив будівництво стаціонарної малої архітектурної форми для торгівельного обслуговування та громадського харчування населення кафе «Казка».

11.08.2006 між позивачкою та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу стаціонарної малої архітектурної форми для торгівельного обслуговування та громадського харчування населення кафе «Казка» (т.1 а.с. 60-61). Згідно вказаного договору ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_7 стаціонарну малу архітектурну форму для торгівельного обслуговування та громадського харчування населення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Богуславської міської ради №1410 від 04.07.2007 ОСОБА_2 було надано дозвіл на здійснення торгівлі алкогольними напоями в приміщення кафе-бару «Казка» на торгівельній площі 70 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 12).

На підставі рішення Богуславської міської ради №580-40-У від 02.12.2008 «Про надання дозволу на вибір місця розташування земельної ділянки по АДРЕСА_3 » позивачці було надано дозвіл на вибір місця розташування земельної ділянки загальною площею 0,04 га по АДРЕСА_3 комерційного використання під існуючою стаціонарною малою архітектурною формою Кафе «Казка» (том 1 а.с. 16).

Згідно довідки КП КОР «Білоцерківське МБТІ» від 09.11.2009 та матеріалів інвентаризаційної справи №5594 було проведено інвентаризацію приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої було встановлено, що об`єктом є нежитлова будівля загальною площею 67,5 кв.м., яка була переобладнана з павільйону.

16.02.2013 між ОСОБА_2 та Богуславською міською радою в особі міського голови Дяченка В.М. було укладено договір №18 про тимчасове користування земельною ділянкою, відповідно до якого їй було передано в тимчасове платне користування земельну ділянку площею 0,0405 га по АДРЕСА_1 строком на один рік, тобто до 16.02.2014, що підтверджується копією даного договору (т.1 а.с. 14-15).

01.08.2014 між ОСОБА_2 та Богуславською міською радою в особі міського голови Дяченка В.М. було укладено договір про встановлення земельного сервітуту щодо вказаної земельної ділянки строком до 01.09.2015, що підтверджується копією даного договору (т.1 а.с. 19-20).

На підставі рішення Богуславської міської ради №1260-63-УІ від 23.10.2015 «Про укладання з ФОП- ОСОБА_2 договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 » позивачці було передано в користування на умовах оренди до 31.12.2016 земельну ділянку загальною площею 0,0405 га для будівництва та обслуговування існуючої тимчасової споруди кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 та 21.04.2016 було укладено договір оренди земельної ділянки, укладено акт про встановлення (відновлення) у натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків, підписано акт приймання передачі земельної ділянки (т.1 а.с. 17-18, 32-41).

Право оренди вищевказаної земельної ділянки було зареєстроване державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Христолюбською О.М. 8 червня 2016 року (т.1 а.с. 29-30).

Таким чином, з урахуванням наведених обставин судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 набула право власності на спірний об`єкт нерухомості на законних підставах, добросовісно та у відповідності до вимог чинного законодавства, а її володіння і користування зазначеною будівлею та земельною ділянкою грунтувалося на чинних рішеннях органу місцевого самоврядування та укладених правочинах.

Водночас, незважаючи на правомірність набуття та користування спірним об`єктом ОСОБА_2 , у подальшому відбулися реєстраційні дії, правомірність яких стала предметом судового розгляду.

У судовому засіданні також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , який проживає по АДРЕСА_4 , на підставі технічного паспорту №086 від 28.10.2016, що виданий ФОП ОСОБА_9 , договору оренди земельної ділянки від 20.10.2016 та рішення Бориспільської міської ради №352 від 03.11.2016, зареєстрував за собою право власності нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , що було здійснено державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчуком Р.В. (т.2 а.с. 50).

ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу №56 від 02.02.2017, що посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Л.Є., продав нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_5 (т.1 а.с.22-24).

ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу №1058 від 14.04.2017, що посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Дудкою О.С., продав нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , який зареєстрований в АДРЕСА_7 (т.2 а.с.6-7).

Вказані факти підтверджуються інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, з датою формування від 29.05.2017 (т. 1 а.с. 25-28), а також матеріалами, які надійшли на виконання ухвали суду про витребування доказів від приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Л.Є. (т. 2 а.с.1-2), та від приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Дудки О.С. ( т. 2 а.с.5-7).

Згідно довідки виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області №1219 від 11.06.2018, Богуславською міською радою 03.11.2016 року рішення №352 не приймалося та договір оренди землі з ОСОБА_3 . Богуславською міською радою від 28.10.2016 чи від будь-якої іншої дати не укладався ( т.1 а.с. 184).

У зв`язку з тим, що позивачкою не укладався договір від 30.06.2016 про розірвання договору оренди від 21.04.2016, вона звернулась до КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» та поновила своє право оренди на земельну ділянку площею 0,0405 га із земель комунальної власності Богуславської міської ради для обслуговування існуючої тимчасової споруди кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 .

Позивачка зазначає, що ОСОБА_3 ніколи не будував та немає нікого відношення до будівництва (створення) кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » як нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , а отже не мав права та підстав набувати право власності на вказане майно. Вказаний факт не спростований стороною відповідача і суду не надані жодні письмові докази, які б підтверджували право власності ОСОБА_3 та нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачем ОСОБА_3 було здійснено державну реєстрацію права власності на підставі лише технічного паспорту, договору оренди земельної ділянки від 28.10.2016 та рішення Бориспільської міської ради №352 від 03.11.2016 р., яких не існує, що підтверджується довідкою Богуславської міської ради від №1219 від 11.06.2018, довідкою виконавчого комітету Богуславської міської ради від 29.02.2024, з якої вбачається, що Богуславською міською радою у 2016 році рішення про розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:018:0094 загальною площею 0,0405 га, що розташована по АДРЕСА_3 в межах м. Богуслав орендар ОСОБА_2 не приймалося, угода про розірвання договору оренди земельної ділянки не укладалася та не підписувалася ( т.1 а.с. 184) та довідкою Бориспільської міської ради Київської області від 29.07.2017, якою підтверджується факт, що Бориспільською міською радою рішення від 03.11.2016 №352 не приймалося ( т. 1. а.с. 180).

Також згідно повідомлень відділу державної реєстрації Богуславської районної державної адміністрації від 21.03.2018 та від 13.03.2018 вбачається, що відповідно до пункту 1 розділу VI Порядку формування та зберігання реєстраційних справ, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.11.2016 №3267/5, передача у випадках, передбачених законом, реєстраційної справи або документів для долучення до реєстраційної справи суб`єкту, що забезпечує зберігання реєстраційних справ, здійснюється державним реєстратором, нотаріусом або уповноваженою особою фронт-офісу, що забезпечував прийняття, зберігання та видачу документів, поданих для державної реєстрації, протягом трьох робочих днів з дати проведення відповідної державної реєстрації поштовим відправленням за описом або нарочно за описом. В порушення вимог вищезазначеної норми державним реєстратором Огребчуком Р.В. матеріали реєстраційної справи не були передані для зберігання за місцезнаходженням нерухомого майна (т.2 а.с. 51).

Згідно з даними, що містяться в Державному реєстрі прав щодо реєстрації права власності ОСОБА_3 на нежитлову будівлю, підставою для такої реєстрації зазначені наступні документи: технічний паспорт, виданий ФОП ОСОБА_9 ; договір оренди земельної ділянки від 20.10.2016; рішення органу місцевого самоврядування Бориспільської міської ради Київської області від 03.11.2016 №352. Сканкопії зазначених документів відсутні ( т. 2 а.с. 50).

Таким чином, державна реєстрація за ОСОБА_3 права власності на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , яку провів державний реєстратор КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчук Р.В., була проведена незаконно, оскільки ОСОБА_3 не мав права набувати права власності, не створював вказаного майна, немає до нього жодного відношення, не подав всіх необхідних документів, а також для державної реєстрації подав документи, яких не існує, тому така державна реєстрація права власності підлягає скасуванню.

Щодо позиції відповідача ОСОБА_5 про відсутність у позивачки ОСОБА_2 права на звернення до суду із цим позовом суд зазначає наступне.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Позивачка ОСОБА_2 рішенням Богуславського районного суду Київської області від 22.11.2018 по цивільній справі № 358/935/17, матеріали якої були дослідженні під час судового розгляду, була визнана власником спірного приміщення. Це рішення набрало законної сили, оскільки відповідач не оскаржував його в установлений строк.

25 листопада 2019 року позивачка ОСОБА_2 реалізувала своє право власності і відчужила цей об`єкт іншому власнику (третій особі по справі ОСОБА_6 ).

Однак, згодом відповідач ОСОБА_5 , поза межами процесуального строку на апеляційне оскарження, все ж подав апеляційну скаргу та заяву про поновлення йому строків на апеляційне оскарження. Апеляційний суд поновив йому строк і постановою Київського апеляційного суду від 27.02.2020 вказане рішення суду було скасовано повністю і ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

У 2020 році ОСОБА_5 звернувся з позовом (справа №358/943/20) до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , державного реєстратора-приватного нотаріуса Іщенко О.В. про визнання вищевказаного договору купівлі-продажу нежитлової будівлі недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання права власності на нежитлову будівлю, витребування майна. Таким чином ОСОБА_5 оспорив права власності як продавця майна ОСОБА_2 , так і покупця майна ОСОБА_6 10 листопада 2023 року ухвалою Богуславського районного суду Київської області провадження в справі №358/943/20 було зупинено до набрання законної сили рішенням в цій справі.

Таким чином ОСОБА_5 оспорює одну зі складових прав власності, що визначені статтею 317 ЦК України, а саме право ОСОБА_2 розпоряджатися свої майном правом його продати. І в разі задоволення позову ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, що укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , можуть бути застосовані наслідки двосторонньої реституції, що прямо стосується інтересів ОСОБА_2 як бувшого власника спірного майна.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 Цивільного кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб.

Суд вважає належним обраний позивачкою спосіб захисту, оскільки спосіб захисту відповідає змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечує поновлення порушеного права.

Крім того, представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Дегтяренко В.Г. подав до суду заяву про застосування строку позовної давності, посилаючись на те, що ОСОБА_2 вперше звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності 27.06.2017, рішенням Богуславського районного суду Київської області від 22.11.2018 позов задоволено, однак постановою Київського апеляційного суду від 27.02.2020 вищевказане рішення скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

20.08.2023 ОСОБА_2 знову звернулася до суду, проте, на його думку, права позивачки було порушено 27.06.2017 та саме тоді їй стало відомо про порушення її прав, а відтак, враховуючи, що з того часу минуло понад три роки, нею без поважних причин пропущений загальний строк позовної давності у три роки, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Вишнівський І.В. подав до суду заперечення на заяву представника відповідача, у яких зазначив, що строк позовної давності не минув, так як дійсно рішенням Богуславського районного суду Київської області від 22.11.2018 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено. Рішення набрало законної сили, адже відповідач його в установлений строк не оскаржив. Позивачка реалізувала своє право власності та відчужила будівлю іншому власнику (третій особі у справі ОСОБА_6 ). Однак згодом ОСОБА_5 , поза межами процесуального строку на оскарження, все ж подав апеляцію, і як наслідок, рішення було скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено. За таких обставин період з 22.11.2018 по 27.02.2020 не може бути розцінений як строк, упродовж якого спливав строк позовної давності. Також перебіг строку позовної давності був нормативно зупинений у 2020 році у зв`язку з карантином через COVID-19. Потім у 2022 році додалось призупинення через збройною агресію російської федерації.

Так, відповідно до пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. (Розділ доповнено пунктом 12 згідно із Законом № 540-ІХ від 30.03.2020).

Відповідно до пункту 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану (Розділ доповнено пунктом 19 згідно із Законом № 2120-ІХ від 15.03.2022; в редакції Закону № 3450-ІХ від 08.11.2023). З огляду на викладене, фактично перебіг строків позовної давності на період карантину та воєнного стану були зупинені у період з 02.04.2020 по 03.09.2025, тобто більше 5 років. За цих обставин вважає, що твердження заявника (представника відповідача) про сплив строків для звернення з позовними вимогами на шість років, один місяць і чотири дні, не знайшли свого підтвердження, а тому заява представника відповідача ОСОБА_5 адвоката Дегтяренка В.Г. про застосування строків позовної давності по справі від 13.11.2025 не підлягає задоволенню.

Проаналізувавши заяви сторін, суд дійшов висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_5 адвоката Дегтяренка В.Г. про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Дегтяренко В.Г. стверджує, що перебіг позовної давності для позивачки розпочався з 27.06.2017 та саме тоді їй стало відомо про порушення її прав.

В своїй позовній заяві позивачки зазначила, що приблизно в кінці квітня 2017 року вона дізналася, що на вхідних дверях до її кафе «Казка» невідомими особами змінений замок, який замкнений та потрапити в кафе неможливо. Прибувши до приміщення, вона виявила, що дійсно кафе зачинено на замок та потрапити до нього неможливо. Після цього були викликані працівники поліції та прибув якийсь невідомий чоловік, який повідомив, що позивачка та її чоловік не є власниками кафе «Казка», це не їх власність, а власником є інша людина. Оскільки вона нікому не відчужувала належну їй малу архітектурну форму для торгівельного обслуговування та громадського харчування населення кафе «Казка», вона отримала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та дізналась, що дійсно об`єкт нерухомості, який належить їй та який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , був зареєстрований в реєстрі як об`єкт нерухомості та відчужений іншій особі.

Наведене свідчить про те, що в кінці квітня 2017 року було порушено право позивачки на об`єкт нерухомості і вона дізналась про проведення незаконної державної реєстрації речових прав на належне їй майно за іншою особою.

Тобто, загальний трирічний строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, завершувався у кінці квітня 2020 року.

Натомість, строки позовної давності було призупинено ще з 02 квітня 2020 року у зв`язку з карантином та потім у 2022 році на строк дії воєнного стану в Україні. Відповідні норми про це закріплені у «Прикінцевих та перехідних положеннях» ЦКУ.

Так, відповідно до пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. (Розділ доповнено пунктом 12 згідно із Законом № 540-ІХ від 30.03.2020).

Відповідно до пункту 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану (Розділ доповнено пунктом 19 згідно із Законом № 2120-ІХ від 15.03.2022; в редакції Закону № 3450-ІХ від 08.11.2023).

З огляду на викладене, фактично перебіг строків позовної давності на період карантину та воєнного стану були зупинені у період з 02.04.2020 по 03. 09.2025 (Закон від 14.05.2025 №4434-IX «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності»).

За вищевказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_2 , а саме необхідно постановити рішення, яким скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 , що була здійснена на підставі рішення державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчука Р.В. №33268558 від 29.12.2016 про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 206, номер запису про право власності: 19999596.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст.4,5,10,11,259,263,264,265,354 ЦПК України, ст.ст. 1, 2, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції із змінами станом на 29.01.2006, ст.ст.24,27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції із останніми змінами від 28.08.2018, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 про скасування державної реєстрації права власності задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 , що була здійснена на підставі рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Огребчука Р.В. №33268558 від 29.12.2016 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обєкта нерухомого майна:206, номер запису про право власності: 19999596.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_9 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 357 (триста п`ятдесят сім) гривень 87 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_5 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_9 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 357 (триста п`ятдесят сім) гривень 87 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_7 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_10 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_9 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 357 (триста п`ятдесят сім) гривень 87 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов