Ухвала

02 січня 2026 року

м. Київ

справа № 552/8514/24

провадження № 61-15054ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником Гайтотою Іриною Миколаївною , на рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 лютого 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року у справі за позовом виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 листопада 2025 року засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Гайтотою І. М., на рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 лютого 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року (повне судове рішення складено 15 вересня 2025 року).

Ухвалою Верховного Суду від 11 грудня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 11 грудня 2025 року ці недоліки було усунуто, зокрема подано через підсистему Електронний суд уточнену касаційну скаргу.

У заяві, яка міститься в уточненій касаційній скарзі та яка подана на виконання ухвали Верховного Суду від 11 грудня 2025 року, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи тим, що: в установлений законодавством строк було подано касаційнy скаргу до Верховного Суду; ухвалою Верховного Суду від 06 листопада 2025 касаційну скаргу адвоката Гайтоти І. М. повернуто особі, яка її подала; в ухвалі Верховного Суду було зазначено, що подана до касаційної скарги копія доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 від 10 березня 2025 року № 1142/2025- 3823868, видане Східним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги не містить повноважень адвоката Гайтоти І. М. для здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 у Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду; копію ухвали Верховного Суду від 06 листопада 2025 року отримано через систему Електронний суд 19 листопада 2025 року о 16:25 год; указану ухвалу від 06 листопада 2025 року суд відправив на адресу представника через Укрпошту тільки 18 листопада 2025 року. 24 листопада 2025 року до Верховного Суду відправлено представником нову касаційну скаргу. В свою чергу у Дорученні для надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 від 10 березня 2025 року № 1142/2025-3823868, виданого Східним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги містилися повноваження щодо оскарження рішення апеляційного суду у Верховному Суді, а саме у пункті 2 зазначено «Це доручення діє до використання всіх національних засобів правового захисту». Тобто, як перше так і друге доручення містило повноваження щодо представництва інтересів ОСОБА_1 , у Верховному Суді по справі № 552/8514/24 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. У зв`язку з викладеним відповідачем та його представником пропущено строк на подання касаційної скарги з поважних причин. До клопотання додано фотокопію конверта та супровідного листа про направлення Гайтоті І. копії ухвали з матеріалами скарги 18 листопада 2025 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

У частині другій та третій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору, мотивуючи тим, що на сьогоднішній день ОСОБА_1 має скрутний фінансовий стан, тому не має можливості сплатити судовий збір. Відповідно до довідки Департаменту соціального захисту населення № 783 від 11 грудня 2025 року за період з 01 січня 2024 року по 30 червня 2025 року допомогу не отримувала. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 16 грудня 2025 року, від 16 грудня 2025 року за № 1601-25-35214, виданих Полтавською державною податковою інспекцією, за період з січня 2024 року по жовтень 2025 року у ОСОБА_1 були доходи у вигляді соціальних виплат та заробітної плати у розмірі 9 798,46 грн. Інших доходів відповідач не має. До клопотання додано копію відповідної довідки та відомостей з Державного реєстру.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони. Вказані ОСОБА_1 підстави для звільнення обґрунтовані та свідчать про її скрутний майновий стан, що об`єктивно перешкоджав сплаті судового збору за подання касаційної скарги. Тому клопотання про звільнення від сплати судового збору слід задовольнити.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 17 червня 2021 року у справі № 643/7876/18; від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19.

Керуючись статтями 136, 260, 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 лютого 2025 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 лютого 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року.

Відкрити касаційне провадження у справі № 552/8514/24.

Витребувати з Київського районного суду м. Полтави цивільну справу № 552/8514/24 за позовом виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 17 січня 2026 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков