Справа № 191/7196/25
Провадження № 2-н/191/502/25
У Х В А Л А

іменем України

06 січня 2026 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей та матері до досягнення дітей трирічного віку з ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Крамной С.С. звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей та матері до досягнення дітей трирічного віку з ОСОБА_2 .

Ознайомившись із заявою та наданими до неї матеріалам, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України.

Стаття 161 ЦПК України визначає вичерпний перелік вимог, за якими може бути виданий судовий наказ.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитини однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана з встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Отже, нормами чинного ЦПК України чітко зазначені вимоги, за якими може бути виданий судовий наказ, тоді як подана заява не відповідає цим вимогам, оскільки представник заявника просить видати судовий наказ на стягнення аліментів на утримання дітей, просить видати судовий наказ на утримання ОСОБА_1 до досягнення дітей трирічного віку.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Однак, в супереч нормам чинного ЦПК, у поданій заяві про видачу судового наказу сторони зазначені «Позивач», «Відповідач» і заява містить в собі елементи позовної заяви.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 169 ЦПК України, одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами. Пунктом 4 частини 3 статті 163 ЦПК України встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Тобто, згаданою нормою ЦПК України обов`язок щодо долучення до заяви про видачу судового наказу копії заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів покладено на заявника. Суд лише надсилає одночасно з копією судового наказу боржнику копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, яку заявник долучає до заяви про видачу судового наказу.

Однак до заяви про видачу судового наказу представником заявника долучено завірені копії документів (доказів), якими обґрунтовуються вимоги лише в одному екземплярі, тобто копії заяви про видачу судового наказу з доданими до неї документами для надіслання боржникові, заявником не додано, що підтверджується актом про відсутність вкладень або порушень цілісності, пошкодження конверта (пакування) від 29.12.2025, який складений відповідальними працівниками канцелярії суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

У зв`язку з викладеним, суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей та матері до досягнення дітей трирічного віку з ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 163, 165, 166, 169, 259, 260, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей та матері до досягнення дітей трирічного віку з ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О. В. Чорна