У Х В А Л А

про залишення без руху

05 січня 2026 року Справа № 608/11/26

Номер провадження2/608/256/2026

Суддя Чортківського районного суду Тернопільської області Запорожець Л. М. , ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 (представник адвокат Свірський Т.В.) до ОСОБА_2 про виділ частки із спільного сумісного майна (майно подружжя) та визнання права приватної власності на 70/100 частини житлового будинку та 70/100 частини земельної ділянки, на якій розташований вказаний житловий будинок власності на дві земельні ділянки в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка ОСОБА_1 (представник адвокат Свірський Т.В.) 30 грудня 2025 року звернулась до Чортківського районного суду Тернопільської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про виділ частки із спільного сумісного майна (майно подружжя) та визнання права приватної власності на 70/100 частини житлового будинку та 70/100 частини земельної ділянки, на якій розташований вказаний житловий будинок власності на дві земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

В резолютивній частині позовної заяви позивачка ОСОБА_1 також просить звільнити її від сплати судового збору.

02.01.2026 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана позовна заява була розприділена для розгляду судді Чортківського районного суду Тернопільської області Запорожець Л.М.

Перевіривши матеріали позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам, встановленим ст. ст. 175, 177 ЦПК України та позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків, та відмовити у задоволенні клопотання позивачки про звільнення від сплати судового збору, виходячи із наступного.

Позивачка ОСОБА_1 визначає ціну позову 795480 гривень, однак, в порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, до позовної заяви не додано доказів на підтвердження зазначеної ціни позову.

Суддя зауважує, що визначення ціни позову майнового характеру є обов`язковою вимогою до позовної заяви, і процесуальний закон не передбачає підстав звільнення позивача від його виконання.

Така вимога корелює з приписами ЗУ «Про судовий збір», відповідно до яких сума судового збору, яка підлягає сплаті у позовах майнового характеру визначається виходячи саме із ціни позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Розміри ставок судового збору визначені у ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Зокрема, відповідно до вимог пункту 3 частини 3 цієї статті, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позовна заява підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

У постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 495/1706/16 зазначено, що судовий збір з вимог виділити в натурі частину житлового будинку та частину земельної ділянки, визначається з урахуванням вартості спірного майна.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України, такий обов`язок покладається на позивача.

Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення розміру судового збору, який повинен сплатити позивач при зверненні до суду.

З позовної заяви та додатків до неї не вбачається даних щодо проведення належної оцінки майна будинку та земельної ділянки - відсутній експертні висновки та звіти про оцінку майна.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності- суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до наведених в ст. 1 Закону України «Про оцінку земель» визначень, нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Рентний дохід (земельна рента) - дохід, який можна отримати із землі як фактору виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки.

Згідно ст. 5 Закону України «Про оцінку земель», грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки. Експертна грошова оцінка земельних ділянок використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок та прав на них, крім випадків, визначених цим Законом, а також іншими законами.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За приписами ч. 1 ст. 3 вказаного Закону судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

Згідно положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру, вона має сплатити суму судового збору, що дорівнює 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, згідно п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Таким чином, виходячи із системного аналізу вказаних вище норм діючого законодавства, нормативна грошова оцінка земельних ділянок не є тотожною з дійсною вартістю нерухомого майна та не призначена для обчислення розміру судового збору при зверненні до суду із позовом.

Виходячи з того, що у позовній заяві ціна позову є необґрунтованою та не підтвердженою належними доказами, суд позбавлений можливості здійснення розрахунку судового збору, що підлягає сплаті за позовну вимогу майнового характеру.

Позивачці ОСОБА_1 необхідно вказати ціну позову, яка визначається дійсною вартістю спірного будинку та земельної ділянки, з наданням належних доказів на підтвердження вартості спірного майна на час звернення до суду з позовною заявою, зокрема звітів про оцінку майна, експертних висновку про вартість майна, які при подачі позовної заяви до суду відсутні та, у разі необхідності, виходячи з її розміру, сплатити судовий збір виходячи зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», або звертатись з клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

При цьому, суд зазначає, що право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства.

За таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватися порядку (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.12.1975).

Крім того, в позовній заяві позивачка ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору.

Однак, статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Визначення майнового стану сторони процесу є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату судових витрат.

Якщо через низький рівень майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31 липня 2019 року, справа № 821/1896/15-а, провадження № К/9901/14384/18).

Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19 (провадження № 61-11548св20) зазначав, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Верховний Суд зауважує, що обов`язок доведення існування обставин, що свідчать про скрутний матеріальний стан заявника для цілей відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони покладається саме на заявника. Підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо).

Для зменшення розміру судового збору, заявник має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави для зменшення розміру судового збору.

Верховний Суд звертає увагу, що лише відомості з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України про суму нарахованого доходу, не характеризує майновий стан заявника.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Тому, враховуючи відсутність будь-яких інших доказів наявності обставин, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір» для звільнення позивачки від сплати судового збору, суд приходить висновку про відмову позивачці у задоволенні її клопотання, а тому позивачці належить сплатити судовий збір на загальних підставах.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не надано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням зазначеного, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху з повідомленням про це особи, якою подано позов і наданням їй строку для усунення зазначених недоліків 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом сплати судового збору, з урахуванням ціни позову, з поданням суду доказів про його сплату.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 175, п.2 ч.1 ст. 176, ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 (представник адвокат Свірський Т.В.) до ОСОБА_2 про виділ частки із спільного сумісного майна (майно подружжя) та визнання права приватної власності на 70/100 частини житлового будинку та 70/100 частини земельної ділянки, на якій розташований вказаний житловий будинок власності на дві земельні ділянки в порядку спадкування за законом, залишити без руху.

Надати позивачці ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, терміном не більше п`яти днів, з дня отримання копії ухвали, а саме: надання відповідних висновків експертів про грошову оцінку майна: будинку та земельної ділянки.

Роз`яснити позивачці ОСОБА_1 , що у випадку виконання вимог ухвали у встановлений судом строк, заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Інакше, заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 608/11/26.

Ухвала набрала законної сили " " ___________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію ухвали видано " " _________________ року.

Секретар: