УХВАЛА

06 січня 2026 року

м. Київ

справа № 161/11130/23

провадження № 61-16567ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідачка), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду

від 17 грудня 2025 року у цивільній справі ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи

1. У вересні 2023 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду з цивільним позовом у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 травня 2023 року в місті Луцьку Волинської області на вулиці Гордіюк, ОСОБА_1 , керуючи технічно справним транспортним засобом «Skoda Fabia», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони вулиці Конякіна у напрямку проспекту Соборності у лівій смузі руху зі швидкістю близько 50 км/год, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу в порушення пунктів 2.3 (б), 12.1, 12.3, 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України проявила безпечність та неуважність, неправильно урахувала дорожню обстановку, несвоєчасно вжила заходи для зменшення швидкості руху та повної зупинки автомобіля, в момент коли перед нерегульованим пішохідним переходом зменшував швидкість та зупинився транспортний засіб, що рухався по сусідній смузі у правому ряді, внаслідок чого допустила наїзд на пішохода ОСОБА_4 (сина позивача) ІНФОРМАЦІЯ_1 , який переходив проїжджу частину з права на ліво відносно руху транспортного засобу по нерегульованому пішохідному переході.

Внаслідок грубих порушень Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_1 спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, забою легеневої паренхіми обох легень, закритих переломів правої стегнової кістки в нижній третині, лівої плечової кістки у верхній третині зі зміщенням, компресійного перелому тіл 1, 3, 4 хребців, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 294 від 29 травня 2023 року за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Позивач також зазначав, що ОСОБА_4 в результаті дорожньо-транспортної пригоди була заподіяна моральна шкода, яка полягає в порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, в порушенні стосунків з оточуючими людьми. Він став фізично обмеженою особою, не може так ефективно, як раніше, вирішувати побутові проблеми, навчатися, здати вступні іспити тощо. Після вказаної трагедії він веде закритий спосіб життя, мало спілкується з друзями, довгий час не міг вийти з дому

(понад 3 місяці не можна було вставати та й не міг), рідко може вийти з дому з допомогою до під`їзду, у нього погіршився стан здоров`я, погано спить ночами, стала занижена самооцінка особистості. Присутній постійний стан тривоги. Неможливість реалізувати себе та відчуття дарма витраченого часу на навчання, додаткові заняття, підготовка до вступних іспитів, вивчення польської мови призвело до депресії.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач ОСОБА_2 просив суд стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» на його користь відшкодування майнової шкоди у розмірі 23 000,00 грн та моральної шкоди у розмірі 1 150,00 грн, а також стягнути з ОСОБА_1 248 850,00 грн моральної шкоди.

2. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2025 року у цій справі позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 185 000,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

3. Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

4. Постановою від 17 грудня 2025 року Волинський апеляційний суд апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2025 року у цій справі - без змін.

Узагальнені доводи касаційної скарги

5. 30 грудня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просила скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Також заявниця просила зупинити виконання судових рішень до закінчення касаційного перегляду.

6. Як на підставу касаційного оскарження, заявниця послалася, що судами застосовано норму без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц, від 04 липня 2018 року у справі

№ 755/18006/15-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, та постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15. Також ОСОБА_1 посилалася, що судами попередніх інстанцій не досліджено зібрані докази у справі та відсутня постанова Великої Палати Верховного Суду про відступ від вище вказаних постанов.

Позиція Верховного Суду

7. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

8. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

9. Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до

ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах, слугувати суспільним інтересам щодо забезпечення єдності судової практики й розвитку права.

10. Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України, який встановлює один з «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбаченим за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК України також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 цього Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

11. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята

статті 19 ЦПК України).

12. Ціна позову у цій справі у загальному розмірі становить 273 000,00 грн (вимоги до ПАТ «Страхова компанія «ТАС» про відшкодування майнової та майнової шкоди у розмірі 24 150,00 грн та вимоги до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 248 850,00 грн), яка станом на 01 січня 2025 року не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн * 250 = 757 000,00 грн).

13. Отже ця справа, виходячи з ціни позову, за загальним правилом належить до категорії справ, рішення у яких відповідно до пункту 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню.

14. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

15. Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України.

16. Обставин, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, Верховним Судом за змістом касаційної скарги у цій справі не встановлено.

17. Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

18. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

19. Судом враховано, що відмова у відкритті касаційного провадження у справі, яка не підлягає касаційному оскарженню, відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

20. Застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

21. З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які не підлягають касаційному оскарженню, а підстав, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, Судом не встановлено, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

22. У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання про зупинення виконання судових рішень.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої

статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року у цивільній справі ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак Є. В. Синельников В. В. Шипович