ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1238/25Головуючий у 1-й інстанції Мочальська В.М.
Провадження № 22-ц/817/17/26 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2026 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Костів О. З., Храпак Н. М.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 05 вересня 2025 року, ухвалене суддею Мочальською В.М. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №04709-07/2023 від 26.07.2023 року у розмірі 26390 грн, з яких 5200 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 21 190 грн - прострочена заборгованість за відсотками.

В обґрунтування своїх вимог посилалось на те, що 26.07.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №04709-07/2023, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 5200 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

29.01.2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу № 29012024-1, за яким останнє набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Стар Файненс Груп», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №04709-07/2023 від 26.07.2023 року.

Позивач зазначав, що термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не погашена, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося із даним позовом.

Рішенням Кременецького районного суду від 05.09.2025 року у позові ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 26.07.2023 року укладено кредитний договір №04709-07/2023 в електронній формі, шляхом подання заявки через особистий кабінет та підтвердження одноразовим ідентифікатором (SMS-кодом), що відповідає вимогам законодавства;

договір належним чином підписаний: з боку кредитодавця - факсиміле підпису і печатки, з боку позичальника - одноразовим ідентифікатором, а без вчинення цих дій укладення договору було б неможливим;

позивач виконав свої зобов`язання, перерахувавши кредитні кошти безготівково на платіжну картку відповідачки, що підтверджується повідомленням платіжного сервісу та розрахунком заборгованості;

відсутність у справі виписки з особового рахунку не спростовує факту надання кредиту, оскільки кредитор не відкриває окремий рахунок позичальнику та не має доступу до його банківських рахунків, а номер картки в договорі зазначається у скороченому форматі відповідно до вимог НБУ;

усі надані позивачем докази є належними та допустимими і підтверджують як укладення кредитного договору, так і виникнення заборгованості;

суд першої інстанції безпідставно відмовив у долученні додаткових доказів (log-документів, договору з платіжним сервісом), оскільки на момент подання позову позивач надав усі наявні у нього докази та вжив заходів для витребування додаткової інформації, у тому числі шляхом подання відповідних клопотань разом із позовом.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволення.

Обставини справи.

Судом встановлено, що 26.07.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачкою укладено договір №04709-07/2023 про надання фінансового кредиту. Договір укладено у формі електронного документу з використанням електронного підпису.

За вказаним договором товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5200 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.1.2 Договору кредит надається на власні потреби клієнта строком на 360 днів, дата надання кредиту 26.07.2023. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 19.07.2024 року.

Згідно із п. 1.4.1 договору процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 цього договору.

Відповідно до п. 1.4.2 Договору, якщо клієнт 19.08.2023 року сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку в розмірі 60% на перший платіж відповідно до графіку платежів.

Крім того, п. 1.6 Договору визначено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168-74хх-хххх-4487 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.

Згідно з додатком № 1 до Договору сторони погодили графік платежів та паспорт споживчого кредиту, підписаний у формі електронного документу з використанням електронного підпису відповідачки.

Відповідно до довідки про ідентифікацію, відповідачка ідентифікована товариством за персональними даними. Акцепт договору нею здійснено шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора W7026, відправленого відповідачці 26.07.2023 о 7:40:56 на номер мобільного телефону НОМЕР_1 .

Згідно інформаційної довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. №3426_11 від 28.03.2025 року, ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК №342 від 02.10.2012) та отримало Ліцензію Національного банка України 21/788-рк від 01.05.2023 року. Між товариствами укладено договір на переказ коштів ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022 року. Відповідно до зазначеного договору перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 26.07.2023 о 19:50:04 на суму 5200 грн, маска карти № 5168-74хх-хххх-4487, номер транзакції в системі iPay.ua -266632566, призначення платежу: зарахування 5200 грн на карту 5168-74хх-хххх-4487.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №04709-07/2023 від 26.07.2023 року за період з 26.07.2023 року по 29.01.2024 року, здійсненого первісним кредитором - ТОВ «Стар файненс груп», заборгованість відповідача становить 26390 грн, з яких 5200 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 1690 грн - розмір заборгованості за відсотками; 19500 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків.

Договір про надання фінансового кредиту №04709-07/2023; паспорт споживчого кредиту до зазначеного договору; додаток № 1 до договору підписано відповідачкою аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора W7026.

З боку кредитодавця договір було підписано за допомогою факсимільного відображення підпису директора та печатки підприємства.

29.01.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №29012024-1, за умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги відносно боржників ТОВ «ФК «Стар файненс груп», у тому числі і до відповідача за договором про надання фінансового кредиту №04709-07/2023.

Відповідно до витягу із реєстру боржників, акту прийому-передачі реєстру боржників, платіжної інструкції від 29.01.2024 №74825, за договором факторингу №29012024-1, фактор - позивач отримав від клієнта ТОВ «Стар Файненс Груп» право грошової вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту №04709-07/2023 від 26.07.2023 року на суму 26390 грн, з яких: 5200 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 21190 грн - сума заборгованості за відсотками.

До матеріалів справи долучено копію досудової вимоги позивача від 16.04.2025, адресованої відповідачці, щодо погашення нею заборгованості по кредиту з наданням реквізитів для перерахування коштів.

Згідно з випискою із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач зареєстрований як юридична особа 25.09.2015, види економічної діяльності, 64.92 - інші види кредитування (основний), надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди у сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронногопідпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Системний аналіз положень вище вказаного законодавства показує, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.

Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України цього Закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Також відповідно до статті 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом такого договору, згідно зі статтею 1078 ЦК України, може бути право грошової вимоги, що існує на даний час.

Сторонами є клієнт та фактор, яким, відповідно до статті 1079 ЦК України, може бути банк або інша фінансова установа, що має право здійснювати факторингові операції.

При цьому, згідно зі статтею 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові (новому кредитору) за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги.

Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту укладення між ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «Стар Файненс Груп» договору про надання фінансового кредиту №04709-07/2023 від 26.07.2023 року, отримання відповідачкою кредитних коштів за вказаним кредитним договором, тому суд дійшов висновку, що між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 відсутні договірні зобов`язання.

Однак, з таким висновком суду погодитися неможливо, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір №04709-07/2023 від 26.07.2023 року, на підставі якого виникла заборгованість, був укладений в електронній формі з дотриманням вимог чинного законодавства України, а тому є дійсними та створює для сторін взаємні права та обов`язки.

Законодавство України, зокрема статті 207 та 1055 Цивільного кодексу України, а також спеціальні норми Закону України «Про електронну комерцію» прямо передбачають можливість укладення кредитних договорів в електронній формі. Стаття 12 цього Закону визначає, що використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором є належним способом підписання електронного правочину, який за своїми юридичними наслідками прирівнюється до власноручного підпису.

Договір №04709-07/2023 від 26.07.2023 року укладений шляхом акцепту (прийняття) відповідачем публічної оферти кредитора та підтверджується електронним підписом одноразового ідентифікатора Демчук Г.В. W7026.

Таким чином, відповідачка вчинила активні дії, що свідчать про її волевиявлення на укладення договору на запропонованих умовах. Договір містить усі істотні умови, укладені з дотриманням вимог законодавства щодо електронної форми правочину, а тому є дійсним та обов`язковим до виконання.

Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У справі, яка переглядається, судом установлено, що при укладенні спірного кредитного договору №04709-07/2023 від 26.07.2023 року зазначено особу позичальника: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , Паспорт НОМЕР_3 , адреса : АДРЕСА_1 , що свідчить про внесення даних самою позичальницею та проходження повної ідентифікації.

Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , яка уклала договір №04709-07/2023 від 26.07.2023 року, ідентифікована ТОВ «Стар Файнненс Груп». Акцепт договору позичальником у формі підписання аналогом ЕЦП, одноразовий ідентифікатор W7026, час відправки ідентифікатора 26.07.2023 року о 7:40:56 PM, номер телефону НОМЕР_1 .

Факт перерахування кредитних коштів підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення», з якої вбачається, що кошти в сумі 5200 грн перераховано 26.07.2023 о 19:50:04 на карту № НОМЕР_4 хх-хххх-4487, номер транзакції в системі iPay.ua 266632566, призначення платежу: зарахування 5200 грн на карту 5168-74хх-хххх-4487.

Зазначені реквізити карти погоджено між сторонами в п. 1.6 договору №04709-07/2023 від 26.07.2023 року.

Водночас, слід звернути увагу, що відповідачем не надано суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду належних і допустимих доказів того, що кредитні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, що б дало можливість відхилити ті обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх позовних вимог.

Таким чином, факт укладення кредитного договору та надання відповідачці кредитних коштів є доведеним, відтак, протилежні висновки суду першої інстанції з цього приводу колегія суддів вважає безпідставними.

Оскільки в матеріалах справи міститься копія кредитного договору, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтверджено отримання відповідачем кредитних коштів, відступлення у встановленому законом порядку права вимоги за кредитним договором на користь позивача, відтак апеляційний суд приходить до висновку про наявність у нового кредитора (позивача) права вимоги за кредитним договором №04709-07/2023.

Вирішуючи питання про розмір заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №04709-07/2023, апеляційний суд враховує, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом №3498-IX від 22 листопада 2023 року.

Закон України від 22.11.2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023 року.

Згідно з частиною 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Колегія суддів враховує, що пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Перехідні положення закону застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Договір про надання фінансового кредиту №04709-07/2023, укладено між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачкою 26.07.2023 року, тобто до набрання чинності Законом №3498-ХІ (24.12.2023).

Так, за умовами договору про надання фінансового кредиту №04709-07/2023 від 26.07.2023 року товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 5200 грн, строком на 360 днів. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата надання кредиту 26.07.2023. Дата погашення кредиту 19.07.2024 року. За користування кредитом товариством нараховуються проценти, ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2. договору.

Як видно з розрахунку заборгованості за кредитом, нарахування відсотків припинилися ТОВ «Стар Файненс Груп» 29.01.2024 (дата відступлення права вимоги).

Таким чином, апеляційний суд погоджується з нарахованою відповідачці заборгованістю за кредитним договором №04709-07/2023 від 26.07.2023 року, загальний розмір якої становить 26390 грн, з яких 5200 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 21190 грн - прострочена заборгованість за відсотками.

Колегія суддів вважає, що визначена позивачем сума заборгованості за вищевказаним договором, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 , у повній мірі ґрунтується на умовах договору та відповідає вимогам закону.

При цьому, слід врахувати, що будь якого контррозрахунку щодо заявленої позивачем суми боргу за кредитним договором відповідачем не подано.

Тому доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і колегія суддів приходить до висновку, що рішення Кременецького районного суду від 05.09.2025 року слід скасувати, постановивши у даній справі нове судове рішення, яким позов ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" задовольнити у повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_1 в користь ТОВ "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" заборгованість за кредитним договором №04709-07/2023 від 26.07.2023 року у розмірі 26390 грн, з яких 5200 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 21190 грн - прострочена заборгованість по відсотках.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Оскільки апеляційним судом позов задоволено у повному обсязі, судовий збір за подання позовної заяви (2422,40 грн) та за подання апеляційної скарги (3633,60 грн), що разом становить 6056 грн, слід стягнути з відповідачки в користь позивача.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" - задовольнити.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 05 вересня 2025 року- скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" () заборгованість за кредитним договором №04709-07/2023 від 26.07.2023 року у розмірі 26390 грн, з яких 5200 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 21190 грн - прострочена заборгованість по відсотках.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" () 6056 грн судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 7 січня 2026 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Костів О.З.

Храпак Н.М.