Справа № 458/707/25 Головуючий у 1 інстанції: Ференц Р.І.
Провадження № 22-ц/811/3944/25 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

08 січня 2026 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Савуляк Р.В., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 11 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-сировинна біржа «Галконтракт», Приватного підприємства «Фірма «Сомгіз» про визнання недійсними земельних електронних торгів з реалізації земельної ділянки, та визнання протиправною бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо незупинення реалізації на земельних електронних торгах з реалізації земельної ділянки, -

встановив:

Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 11 вересня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача 1: приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, відповідача 2: товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-сировинна біржа «Галконтракт», відповідача 3: приватного підприємства «Фірма «Сомгіз» про визнання недійсними земельних електронних торгів з реалізації земельної ділянки, та визнання протиправною бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо незупинення реалізації на земельних електронних торгах з реалізації земельної ділянки - залишено без розгляду.

Ухвалу суду в апеляційному порядку 19 листопада 2025 року шляхом поштового відправлення оскаржив ОСОБА_1 .

Однак, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, така подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, передбаченого ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала постановлена Турківським районним судом Львівської області 11 вересня 2025 року, повний текст ухвали складено 11 вересня 2025 року.

Звернувшись 19 листопада 2025 року до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 11 вересня 2025 року, скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали суду.

До апеляційної скарги долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Турківського районного суду Львівської області від 11 вересня 2025 року, з покликанням на те, що 13 листопада 2025 року шляхом поштового відправлення отримав додаткову ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2025 року. Ознайомившись із змістом ухвали суду з?ясував, що позов, який 14 липня 2025 року був поданий представником позивача - адвокатом Качмар I.О. залишено без розгляду. Зазначає, що ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду шляхом поштового відправлення не отримував, та представник про таку його не повідомляв.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 26 листопада 2025 року витребувано з Турківського районного суду Львівської області цивільну справу № 458/707/25 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-сировинна біржа «Галконтракт», Приватного підприємства «Фірма «Сомгіз» про визнання недійсними земельних електронних торгів з реалізації земельної ділянки, та визнання протиправною бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо незупинення реалізації на земельних електронних торгах з реалізації земельної ділянки.

З матеріалів справи, вбачається, що ухвала Турківського районного суду Львівської області від 11 вересня 2025 року доставлена в електронний кабінет представника ОСОБА_1 - адвоката Качмара І.О. 11 вересня 2025 року о 15 год. 14 хв., що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (т. 1 а.с. - 122).

Повноваження представника позивача адвоката Качмара І.О. в суді першої інстанції підтверджуються ордером серії ВС №1383780 від 14 липня 2025 року (т. 1 а.с. - 7).

Враховуючи положення ч. 7 ст. 272 ЦПК України, відповідно до якого якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Окрім зазначеного, відповідно до ч. 6, 7 ст. 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

В ситуації, коли позивач (як фізична особа) не має офіційної електронної адреси, але її має адвокат, який представляє в суді інтереси скаржника, суд, надсилає електронну копію судового рішення адвокату як представнику на офіційну електронну адресу, що, в розумінні приписів частини сьомої статі 272 ЦПК України, є належним і достатнім способом вручення судового рішення учаснику справи, з датою якого вручення можна пов`язувати початок процесуального строку (висновок Об`єднаної Палати Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 480/8341/22).

Тому, за наявності підтвердження належного надіслання судом та відповідно вручення копії судового рішення представнику скаржника із застосуванням ЄСІТС є достатні підстави вважати, що сам скаржник отримав копію ухвали Турківського районного суду Львівської області від 11 вересня 2025 року.

Отже скаржником копія ухвали Турківського районного суду Львівської області від 11 вересня 2025 року отримана 11 вересня 2025 року року о 15:11 годині.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Турківського районного суду Львівської області від 11 вересня 2025 року, ОСОБА_1 покликався на те, що його представник адвокат Качмар І.О. вводив його в оману щодо руху даної справи у суді, недобросовісно виконував свої обов`язки та про ухвалу, якою його позов залишено без розгляду його не повідомляв.

Адвокат як представник (стаття 60 ЦПК України) бере участь у судовому процесі від імені особи (сторони чи третьої особи), інтереси якої він представляє, відповідно наділений правами та обов`язками останньої (за умови, що в ордері немає застережень про обмеження повноважень адвоката). Відомо й те, що адвокат як представник не є і не може бути учасником (стороною) матеріально-правового спору, як і не може мати в ньому особистого інтересу; участь адвоката як представника у судовому процесі головним чином полягає у реалізації процесуальних прав та обов`язків особи, яку він представляє, від імені цієї особи і для цієї особи. Це означає також, що процесуальні дії/рішення/позиція представника у судовому процесі створюють юридичні наслідки саме для особи, від імені якої він діє, й остання має теж це розуміти.

Суд не повинні цікавити взаємовідносини адвоката та особи, інтереси якої він представляє (окрім тих, що стосуються обсягу повноважень адвоката), водночас участь сторони у судовому процесі через свого представника (адвоката) - що є правом сторони - дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію з цим представником, відтак застосовувати до учасника справи, від імені якого цей представник діє, передбачені процесуальним законом наслідки, якщо виникнуть відповідні казуальні підстави.

Вибір адвоката є правом особи, яке передбачає також настання відповідних юридичних наслідків (як процесуального характеру, так і в матеріально-правовому спорі, переданого на розгляд суду), передовсім для самого позивача.

Тому, якщо адвокат, отримавши судове рішення до Електронного кабінету ЄСІТС, пропустив строк на апеляційне оскарження, і не повідомив про це позивача, якого він представляє, негативні наслідки нестиме сам позивач.

Суд не зобов`язаний дублювати рішення в ситуації, коли позивач як фізична особа не має офіційної електронної адреси, але її має адвокат, який представляв в суді його інтереси.

Отже, надсилання електронної копії судового рішення адвокату як представнику позивача на офіційну електронну адресу є належним і достатнім способом вручення судового рішення учаснику справи, з датою вручення якого можна пов`язувати строк на його апеляційне оскарження позивачем як «учасником справи».

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у справі №480/8341/22 від 08.02.2024 року.

Таким чином, отримання рішення на електронну адресу адвокатом, представником відповідача є тотожним врученню самій стороні.

З урахуванням зазначеного, причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Турківського районного суду Львівської області від 11 вересня 2025 року, спростовуються матеріалами справи та не є безумовною підставою для його поновлення.

Відтак, вказана в апеляційній скарзі причина неподання апеляційної скарги у встановлений законом строк, яка зводиться до того, що представник позивача не повідомив його про оскаржувану ухвалу, апеляційний суд визнає неповажною.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31 серпня 2021 року у справі №911/3513/16 зазначено, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує залежно від поважності причин пропуску строку на оскарження.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц зазначено, що «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Вимоги частини 4 статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" покладають на суд обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03) закріплено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, §41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Апеляційний суд наголошує, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Згідно із частиною третьою статті 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням зазначеного, вказані скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду не можуть бути визнані поважними.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених у статті 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Турківського районного суду Львівської області від 11 вересня 2025 року, визнаються неповажними, то скаржнику слід надати можливість для подання клопотання з наведенням інших підстав для поновлення пропущеного строку в строки, зазначені процесуальним законом, зокрема про перешкоди, які унеможливили своєчасно оскаржити ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 11 вересня 2025 року та надати відповідні докази.

Згідно ч. 2 ст. 357, ст. 185 ЦПК України, апеляційна скарга, оформлена з порушенням вимог встановлених статтею 356 цього Кодексу, залишається без руху.

Враховуючи допущені при подачі апеляційної скарги недоліки, вважаю за необхідне залишити таку без руху протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали для їх усунення, попередивши апелянта, що у випадку невиконання цієї ухвали у зазначений строк йому буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Клопотання про поновлення строку із зазначенням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження з відповідними доказами у визначений судом строк представити Львівському апеляційному суду.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, -

постановив:

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Турківського районного суду Львівської області від 11 вересня 2025 року, наведені в апеляційній скарзі.

Апеляційну скаргуОСОБА_1 на ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 11 вересня 2025 року у справі - залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення апелянту ухвали, попередити апелянта, що у випадку невиконання у встановлений строк вимог даної ухвали (не усунення недоліків, які зазначені в описовій частині даної ухвали), йому буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя Львівського

апеляційного суду Савуляк Р.В.