Єдиний унікальний номер: 378/635/25
Провадження № 2/378/28/26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Ставищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення відомостей з актового запису, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 з посиланням на те, що з 17 квітня 2021 року по 12 березня 2025 року він з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. До реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 було визнано батьківство та внесено відповідні записи до актового запису дитини. На даний час йому стало відомо про те, що він не є біологічним батьком дитини, тому звертається до суду з позовом про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Позивач просить суд виключити відомості про нього як батька з актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Ставищенського районного суду Київської області від 28 травня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а. с. 13). Відповідачу надано строк на подання відзиву.

Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 11 грудня 2025 року закрито підготовче провадження у даній справі, призначено справу до судового розгляду (а.с. 206).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві позивачем. 04.07.2025 до суду позивачем подано відповідь на відзив (а.с. 72), в якій він підтримав позовні вимоги, зазначивши, що з відповідачем він познайомився 2014 році в м. Києві, де між ними були стосунки. Після цього вони не бачилися. Зустрівшись знову у 2018 році в м. Києві, відповідач повідомила, що у неї є дитина, батьком якої є він. Після цього ним було визнано батьківство ОСОБА_5 , а також зареєстровано шлюб з відповідачем. Під час спільного проживання у шлюбі ОСОБА_2 жодного разу йому не розповідала, що у дитини є біологічний батько. Про його існування йому стало відомо з відзиву на позовну заяву. ОСОБА_6 народилася до реєстрації шлюбу між ним та відповідачем, і ним було визнано батьківство щодо дитини та було внесено відповідні записи до актового запису про народження дитини. На даний час йому стало відомо, що він не є біологічним батьком дитини, тому має право звернутися до суду з позовом про виключення відомостей про нього як батька дитини із актового запису про народження дитини.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, подала до суду відзив на позовну заяву (а.с. 27-30), в якому позовні вимоги не визнала, зазначивши, що позивачу було відомо про те, що він не є біологічним батьком дитини, оскільки вони познайомилися коли дитині було більше трьох років. До 2018 року між ними не було жодних стосунків. На час подання ним (позивачем) заяви про визнання батьківства, батьком дочки був записаний інший чоловік, з яким вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та з яким розірвала стосунки до народження дочки. При постановці на медичний облік в зв`язку з вагітністю, вона вказала свій сімейний стан - одинока. 27 лютого 2015 року вона відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України зареєструвала дочку як ОСОБА_7 , вказавши ім`я та по батькові її біологічного батька « ОСОБА_8 », та своє прізвище « ОСОБА_9 ». Восени 2018 року вона познайомилася з позивачем і повідомила йому про наявність у неї дитини, яку 12 лютого 2019 року позивач вперше побачив. Згодом на запитання дитини «чи він її батько», відповідач відповів «так». Дочка вважає позивача батьком по даний час. Проживаючи разом, вони спільно винаймали квартиру в м. Києві, позивач піклувався про дитину, утримував її, виховував як батько. Коли дочці виповнилося 6 років, вони вирішили зареєструвати шлюб. Перед одруженням позивач повідомив про рішення записати себе батьком дитини. Перед подачею заяви про визнання батьківства, позивач не вбачав необхідності проведення аналізу ДНК на батьківство, оскільки був впевнений, що він не є біологічним батьком дитини, проте наполіг на своєму рішенні подати заяву про визнання батьківства, хоча працівники Ставищенського відділу ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління перед написанням заяви про визнання батьківства з`ясовували волевиявлення позивача, мотиви подання заяви, пояснювали йому правові наслідки таких дій. 02.04.2021 позивачем до Ставищенського відділу ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління була подана заява про визнання батьківства щодо ОСОБА_7 , яке вона підтвердила. Заява стала підставою для внесення змін в частині відомостей про батька дитини в актовому записі про її народження відповідно до ст. 126 СК України. 09.04.2021 Шаргородським районним відділом ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), як реєстратором, внесено зміни до актового запису про народження дитини, а саме: прізвище дитини було змінено з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », по батькові дитини - з « ОСОБА_11 » та « ОСОБА_12 »; прізвище батька змінено з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », ім`я батька дитини - з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_12 », по батькові батька дитини - з « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_15 » та видано повторне свідоцтво про народження. 17 квітня 2021 року між нею та позивачем укладено шлюб, який рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 12.03.2025 розірвано. Коли позивач дізнався про судовий наказ, яким стягнуто із нього аліменти, він вирішив відмовитися від дитини.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, третя особа подав до суду лист, в якому заперечив проти задоволення позову, просить справу розглядати без участі представника (а.с. 32).

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , батьком якої в свідоцтві про народження, виданого повторно 29 січня 2025 року Коростишівським відділом ДРАЦС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зазначений ОСОБА_1 (а.с. 6).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 30.05.2025 та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану від 30.05.2025, зміни в актовий запис про народження дитини ОСОБА_4 , щодо відомостей про батька, внесені 09.04.2021 на підставі заяви ОСОБА_1 № 6-21.21-41а від 02.04.2021 про визнання батьківства відповідно до ст. 126 СК України (а.с. 39-41).

Як зазначив у відповіді на відзив позивача, він особисто подав заяву до відділу ДРАЦС про визнання батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до копії Індивідуальної карти вагітності та породіллі № 337 від 11.06.2025 (а.с. 34), Акту обстеження умов проживання від 11.06.2025 № 365 (а.с. 35), довідки Козлівського закладу дошкільної освіти Шаргородської міської ради від 09.06.2025 № 28 (а.с. 36), довідки виконкому Шаргородської міської ради від 11.06.2024 № 364 (а.с. 37) та копії витягу з трудової книжки (а.с. 38) судом встановлено, що відповідач з 01.12.2010 була зареєстрована та проживала в с. Мальовниче Шаргородського району Вінницької області разом із дочкою ОСОБА_5 . З 2019 року за вказаною адресою були зареєстровані, проте фактично не проживали. Батько дитини разом з ними не проживав, участі у вихованні дитини не брав, садочок не відвідував, фактично був відсутній.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 17 квітня 2021 року Ставищенським районним відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 43), встановлено, що сторони 17 квітня 2021 року зареєстрували шлюб.

Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи від 26.11.2025, ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рамках проведеного дослідження, складає 0% (а.с. 174-192).

Відповідно до ст. 134 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

Як вбачається із повідомлення начальника Ставищенського відділу ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 23.08.2025 (а.с. 107), працівниками відділу роз`яснено позивачу при подачі ним заяви про визнання батьківства зміст ч. 5 ст. 136 СК України.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України, передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так із умовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки позивач в момент реєстрації його батьком дитини знав, що він не є її біологічним батьком, доказів протилежного суду не надав, добровільно подав заяву про включення запису про нього як батька до актових записів про народження дитини, тому його позовні вимоги є необґрунтованими і в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 134, 136 СК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Ставищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення відомостей з актового запису, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

Третя особа: Ставищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: селище Ставище вул. Паркова, 3/2 Білоцерківського району Київської області, ).

Повне рішення складено 6 січня 2026 року.

Суддя Т. Н. Скороход