Справа № 574/949/25
Провадження №2/574/95/2026
12 січня 2026 року м. Буринь
Буринський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Гука Т.Р.,
з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
Позов мотивує тим, що 16.11.2021 року між ними було укладено шлюб, який був зареєстрований Буринським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області, актовий запис №47. Від цього шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння і взаємоповага, шлюбні відносини між ними припинені.
Вважає, що їхній шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим вона наполягає на розірванні шлюбу.
Також, зазначає, що дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, проте відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає, хоча є працездатним і має постійний дохід.
На підставі викладеного ОСОБА_1 просить розірвати укладений між нею та ОСОБА_2 шлюб, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та стягнути понесені нею судові витрати у зв`язку з розглядом даної справи, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн. та 9000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 13.11.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Лішунов Є.О. в судове засідання не з`явилися, однак представником подано до суду заяву, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати без їхньої участі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався та заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду чи розгляд справи без його участі не подавав.
З врахуванням вказаних обставин та положень ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 16.11.2021 року Буринським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №47, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.6).
Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».
Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.7).
За змістом положень ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст.56 СК України).
Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.
У відповідності до положень ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що між подружжям втрачено взаєморозуміння, почуття любові та поваги, сторони не підтримують подружніх стосунків та надати строк на примирення не просять.
З`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливим.
Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач відзиву на позовну заяву не подав та в судове засідання для викладу своїх заперечень проти позову не прибув, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше збереження сім`ї суперечило б інтересам позивачки.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі.
Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст.182 СК України).
Таким чином, відповідач, будучи батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 зобов`язаний утримувати останню до досягнення нею повноліття.
Відповідач є особою працездатного віку та будь-яких доказів втрати ним працездатності він суду не надав, а тому суд вважає, що останній має можливість працювати, отримувати дохід та надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини до досягнення нею повноліття.
Разом з цим, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами розмір щомісячних витрат, які вона несе на утримання дитини, та що є необхідність в стягненні аліментів саме в тому розмірі, який вона просить, а також не надано жодних доказів на підтвердження отримання відповідачем доходу, що дає можливість їх в такому розмірі сплачувати.
Зважаючи на вищевикладене, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, однак домовленість між ними про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці.
Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню частково.
Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого.
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи
Згідно з правилами частин першої та другої ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови у позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Таким чином, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп. за позовну вимогу про розірвання шлюбу, а на користь держави - судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Представником позивача ОСОБА_6 на підтвердження витрат на правову допомогу в розмірі 9000 грн. надано договір №386 про надання правової допомоги від 24.10.2025 року, ордер на дання правничої допомоги адвокатом Лішуновим Є.О. від 31.10.2025 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, попередній (орієнтовний) розрахунок ви трат на правничу допомогу, довідку від 20.10.2025 року.
При визначенні суми відшкодування, суд також виходить з критерію реальності витрат на правову допомогу (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Суд враховує, що справа є не складною, відноситься до категорії малозначних, а тому неминучість витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі викликає сумнів.
Таким чином, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи, обсяг об`єктивно необхідного часу для надання послуг адвокатом у даній справі, а також, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів задоволено лише частково (на 75%), то з відповідача підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог судові витрати на користь позивачки, понесені на правову допомогу, в сумі 4000 грн.
Керуючись ст.ст.24, 105, 112, 114, 115, 180-183, 191 СК України, ст.ст.3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354, 430 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16.11.2021 року Буринським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного управління Міністернства юстиції (м. Суми), актовий запис №47.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.11.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
В решті позовних вимог в частині стягнення аліментів відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені по сплаті судового збору, в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. та на правову допомогу в сумі 4000 (чотири тисячі) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено 12.01.2026 року.
Суддя Т.Р. Гук