У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

07.01.2026 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартьянова С.М. розглянувши матеріали заяви Львівського комунального підприємства «Львівський ліхтар» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

ЛКП «Львівський ліхтар» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Дослідивши заяву ЛКП «Львівський ліхтар» про видачу судового наказу та додані до неї документи на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, суд приходить висновку про наявність передбачених законом підстав для відмови у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно положень п.1 ч.2, ч.3 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема, у порядку наказного провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч.1 ст. 27 ЦПК України).

Відповідно до ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до п.3 частини 1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних нарахованих заявником на суму заборгованості.

Зі змісту ч.5 ст.165 ЦПК України вбачається, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимог ч.5 ст.165 ЦПК України, судом направлено запит до Єдиного державного демографічного реєстру для встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання боржників.

На запит суду з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції Західного міжрегіонального управління ДМС України надійшли відповіді про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржників, а саме боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 10.04.2025 року; боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 31.07.2024 року; боржник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 10.04.2025 року.

Разом з тим, як вбачається з прохальної частини заяви про видачу судового наказу заявник просить стягнути з боржників заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, з отриманої судом інформації вбачається, що боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не зареєстровані за адресою, яка зазначена в заяві про видачу судового наказу.

Як вбачається з прохальної частини заяви про видачу судового наказу, заявник ЛКП «Львівський ліхтар» просить суд видати судовий наказ, яким стягнути з боржників на їх користь заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 3454,11 грн.

На підставі викладеного, суд приймаючи до уваги, що ЛКП «Львівський ліхтар» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржників, приходить до висновку, що у зв`язку з отриманням судом інформації, згідно якої боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за зазначеною в заяві адресою не зареєстровані, суд позбавлений права видати судовий наказ про стягнення заборгованості з боржників.

Будь який відомостей, що боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є власниками майна за адресою АДРЕСА_3 б матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу за заявою Львівського комунального підприємства «Львівський ліхтар» слід відмовити.

Відповідно до ч.2ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржників у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2,19,160,161, 165, 167 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Львівського комунального підприємства «Львівський ліхтар» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Мартьянова С.М.