Справа №751/167/26
Провадження №2/751/1042/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова

Топіха Р.М.,

розглянувши в порядку прийняття позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації у зв`язку з відчуженням спільного майна,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Чух В.С. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання за ОСОБА_1 права власності на частку нежитлового приміщення, об`єкт житлової нерухомості площею 3,2 кв.м., що знаходиться у будинку по

АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на частку автомобіля марки «HYUNDAI TUCSON», 2007 року виписку, об`єм двигуна 1991 см. куб; стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 частку визначеної вартості автомобілів, які відчужені ОСОБА_2 : «VOLKSWAGEN PASSAT», 2013 року виписку, об`єм двигуна 2475 см.куб перереєстрований на іншу фізичну особу

30 квітня 2021 року; «FORD FUSION», 2016 року випуску, об`єм двигуна 2500 см.куб. перереєстрований на іншу фізичну особу 03 вересня

2022 року; «КIA SPORTAGE», 2011 року випуску, об`єм двигуна 1995 см.куб перереєстрований на іншу фізичну особу 15 вересня 2025 року, та визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ..

Вивчивши матеріали справи, доходжу до висновку, що пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно, або його витребування вартістю майна.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року № 2658-III, незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства», від 21 серпня 2014 року № 358.

У відповідності до пп. 1 п. 1 вказаної Постанови оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Також, згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки майна для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358, оцінка об`єкта для цілей оподаткування здійснюється суб`єктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України», - у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» хоча б за однією із спеціалізацій у межах напряму 1 Оцінка об`єктів у матеріальній формі і напряму 2 Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

При цьому, представником позивача всупереч вказаних вимог не зазначено ціну позову та не долучено відповідного документу про вартість спірного майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1 331 гривень 20 копійок, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 16 640 гривень.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 1 331 гривню 20 копійок, однак доказів того, від якої ціни позову позивачем розрахована зазначена сума судового збору, останнім суду не надано.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

У позовній заяві стороною позивача не виконана вимога п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме не коректно вказаний зміст позовних вимог щодо «стягнення з відповідачки частки визначеної вартості автомобілів».

Таким чином, позивачу необхідно конкретизувати свої позовні вимоги.

Вказані недоліки перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищезазначене, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 175, 185, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку спільного майна подружжя та стягнення грошової компенсації у зв`язку з відчуженням спільного майна залишити без руху.

Запропонувати позивачу в п`ятиденний строк з дня вручення ухвали усунути вказані в ній недоліки.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у вказаний строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Топіха