Справа № 132/3598/25
Провадження № 2/132/93/26
РІШЕННЯ

Іменем України

05 січня 2026 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області у складі головуючого - судді Карнауха Н.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в місті Калинівці Хмільницького району Вінницької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», подану в його інтересах представником за довіреністю - Ушакевич Мариною Петрівною, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Міолан») адвокат Ушакевич М.П. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулась до Калинівського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитними договорами №9961331від 14.02.2025 року, № 101717385 від 14.02.2025 року, № 5327361 від 11.02.2025 року в загальному розмірі 54 753,35 гривень, а також понесених судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.02.2025 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №9961331, за умовами якого останній, безготівково на рахунок карти № НОМЕР_1 , отримав від позивача грошові кошти (кредит) у розмірі 10 000,00 гривень строком на 345 днів, та зобов`язався повернути дані кредитні кошти, сплатити комісію та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 12 500,00 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 10 000,00 грн.; заборгованості по відсоткам - 0,00 грн.; заборгованості по комісії за видачу кредиту - 2 500,00 грн.

14.02.2025 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 101717385, за умовами якого відповідачу, безготівково на рахунок карти № НОМЕР_1 надано грошові кошти (кредит) у розмірі 17 000,00 гривень строком на 345 днів, а останній зобов`язався повернути дані кредитні кошти, сплатити комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 37 153,35 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 17 000,00 грн.; заборгованість по відсоткам - 16 753,35 грн.; заборгованість по комісії за видачу кредиту - 3 400,00 грн.

11.02.2025 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 5327361, за умовами якого останній, безготівково на рахунок карти № НОМЕР_1 отримав від позивача грошові кошти (кредит) у розмірі 5 100,00 гривень строком на 345 днів, а останній зобов`язався повернути дані кредитні кошти, сплатити комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 5 100 грн., яка є тілом кредиту.

ТОВ «Мілоан» направляло на адресу відповідача досудові вимоги щодо дострокового стягнення заборгованості від 27.08.2025, які залишились без належного реагування.

Враховуючи, що відповідач не виконує умови кредитних договорів, та має непогашену заборгованість, ТОВ «Мілоан» вимушене звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 03.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ухвалою встановлено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу право подати до суду заперечення на відповідь на відзив не пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

Вищезазначена ухвала була надіслана сторонам таким чином: позивачу та його представнику - на електронну адресу та за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», відповідачу - на його адресу: АДРЕСА_1 . Розписка про отримання вказаного рекомендованого відправлення повернулась на адресу суду із відміткою АТ «Укрпошта» про вручення адресату 20.11.2025, особисто.

Правом подати відзив відповідач ОСОБА_1 не скористався. До суду не надходило клопотань сторін про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін або загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що 14.02.2025 між ТОВ «Мілоан», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, укладено договір про споживчий кредит № 9961331 (індивідуальна частина) (далі - кредитний договір № 9961331), за умовами якого відповідачу надано кредит на наступних умовах: сума (загальний розмір) кредиту становить 10000,00 гривень (п. 1.2.); кредит надається строком на 345 днів з 14.02.2025 (п. 1.3.); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 25.01.2026 (п. 1.4.); комісія за надання кредиту: 2500,00 гривень, яка нараховується за ставкою 25,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1.); проценти за користування кредитом: протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів 0,0010 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом (п. 1.5.3.); протягом решти строку, починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів 0,0010 відсотків річних (абз. 1 п. 1.5.3.). Нараховані згідно п.1.5.3. та 1.5.4. проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складатимуть 0,00 гривень (абз. 2 п. 1.5.4.). Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_2 (п. 2.1). Такі ж відомості щодо розрахунку містяться в додатках до кредитного договору № 9961331 від 14.02.2025.

Договір про споживчий кредит № 9961331 від 14.02.2025 укладений в електронній формі, за допомогою ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 843275.

Також 14.02.2025 ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту № 9961331, який містить інформацію, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.

ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на суму 10000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника, що підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» вих. № 7/14758 від 26.08.2025.

Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши грошові кошти.

Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 9961331 від 14.02.2025 належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 13.08.2025 за ним утворилась заборгованість в розмірі 12 500,00 гривень, що складається з: заборгованості за кредитом - 10 000,00 грн. та заборгованості по комісії за видачу кредиту - 2 500,00 грн.

14.02.2025 між ТОВ «Мілоан», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, укладено договір про споживчий кредит № (індивідуальна частина) (далі - кредитний договір № 101717385) за умовами якого відповідачу надано кредит на наступних умовах: сума (загальний розмір) кредиту становить 17000,00 гривень (п.1.2.); кредит надається строком на 345 днів з 14.02.2025 (п. 1.3.); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 25.01.2025 (1.4.); комісія за надання кредиту: 3400,00 гривень, яка нараховується за ставкою 20,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (1.5.1.); проценти за користування кредитом: протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів 220,00 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом (п. 1.5.3.); протягом решти строку, починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів 220,00 відсотків річних (абз. 1 п. 1.5.4.). Нараховані згідно п.1.5.3. та 1.5.4. проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складатимуть 28250,10 гривень (абз. 2 п. 1.5.4.). Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_1 (п. 2.1). Такі ж відомості щодо розрахунку містяться в додатках до кредитного договору № 101717385 від 14.02.2025.

Договір про споживчий кредит № 101717385 від 14.02.2025 укладений в електронній формі, за допомогою ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 857476.

Також 14.02.2025 ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту № 101717385, який містить інформацію, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.

ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на суму 17000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника, що підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» вих. № 7/14759 від 26.08.2025.

Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши грошові кошти в кредит.

Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 101717385 від 14.02.2025 належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 13.08.2025 за ним утворилась заборгованість в загальному розмірі 37 153,35 гривень, з яких: 17000,00 гривень - заборгованість по основній сумі боргу (тіло кредиту); 16 753,25 грн. - заборгованість по відсоткам; 3400,00 гривень заборгованість по комісії за видачу кредиту.

11.02.2025 між ТОВ «Мілоан», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, укладено договір про споживчий кредит № 5327361 (індивідуальна частина) (далі Кредитний договір № 5327361) за умовами якого відповідачу надано кредит на наступних умовах: сума (загальний розмір) кредиту становить 5100,00 гривень (п.1.2.); кредит надається строком на 345 днів з 11.02.2025 (п. 1.3.); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 22.01.2026 (1.4.); комісія за надання кредиту 1275,00 гривень, яка нараховується за ставкою 25,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (1.5.1.); проценти за користування кредитом: протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів 0,0010 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом (п. 1.5.3.); протягом решти строку, починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів 0,0010 відсотків річних (абз. 1 п. 1.5.4.). Нараховані згідно п.1.5.3. та 1.5.4. проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складатимуть 0,00 гривень (абз. 2 п. 1.5.4.). Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_1 (п. 2.1). Такі ж відомості щодо розрахунку містяться в додатках до кредитного договору № 5327361 від 11.02.2025.

Договір про споживчий кредит № 5327361 від 11.02.2025 укладений в електронній формі, за допомогою ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 731374.

Також 11.02.2025 ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту № 5327361, який містить інформацію, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.

ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на суму 5100,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника, що підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» вих. № 7/14756 від 26.08.2025 року.

Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши грошові кошти в кредит та частково здійснивши оплату по кредитному договору в розмірі 1275,00 грн.

Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором № 5327361 від 11.02.2025 належним чином не виконував, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість по основній сумі боргу, що складає 5100,00 гривень (тіло кредиту).

Договори укладено в електронній формі, в особистому кабінету позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема, через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п. 6.1 кредитних договорів). Укладення договору є юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом відповідача, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. кредитних договорів). Укладений ТОВ «Міолан» з відповідачем договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 кредитних договорів).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із положеннями статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12цього Закону є оригіналом такого документа.

Частиною 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно із ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження№ 61-7203 св 20), від 12 січня 2021 року справа № справа № 524/5556/19 (провадження № № 61-16243 св 20).

Тобто, судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Відповідач пройшов реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі веб-сайті ТОВ «Мілоан» https://miloan.ua/, через особистий кабінет надав всі необхідні дані для встановлення особи та оформлення договорів, та шляхом використання одноразових ідентифікаторів, підписав електронні договори про споживчий кредит № 9961331 від 14.02.2025, № 101717385 від 14.02.2025, № 5327361 від 11.02.2025, які містили усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомився до моменту укладання.

Абзацом другим частини другої статті 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Статтею 652 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що договори про споживчий кредит № 761422 від 24.11.2024 року, № 5794480 від 15.01.2025 року, № 101705347 від 16.01.2025 року, укладені у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договорів позик та кредитних договорів, які регулюються Цивільним кодексом України.

Отже, між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ЦК України, Законом України «Про електрону комерцію», Законом України «Про електронний цифровий підпис» та Законом України «Про споживче кредитування»

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором;.

Як встановлено судом, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитними договорами виконало та надало відповідачу кредитні грошові кошти, шляхом перерахування на банківські картки позичальника, номери яких зазначено в кредитних договорах та при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті.

В ході розгляду справи відповідач не оспорював та підтвердив факт укладання Договорів про споживчий кредит № 9961331 від 14.02.2025, № 101717385 від 14.02.2025, № 5327361 від 11.02.2025, отримання кредитних коштів за даними договорами, а також невиконання ним зобов`язань щодо повернення кредитів.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором, і ході розгляду справи відповідачем не оспорювався.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання і згідно наданих ТОВ «Мілоан» розрахунків, має заборгованість в загальному розмірі 54 753,35 гривень, з яких: за договором про споживчий кредит № 9961331 від 14.02.2025 в загальному розмірі 12 500,00 гривень; за договором про споживчий кредит № 101717385 від 14.02.2025 в загальному розмірі 37 153,35 гривень; за договором про споживчий кредит № 5327361 від 11.02.2025 в розмірі тіла кредиту 5 100,00 гривень.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що з урахуванням застосування наслідків недійсності правочину, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитними договорами, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, то сплачений позивачем судовий збір в сумі 2422,4 грн. необхідно стягнути на його користь з відповідача.

У поданому позові ТОВ «МІОЛАН» заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правову допомогу у розмір 7 100,00 грн.

У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частинами 3-5 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та адвокатським об`єднанням «Правовий курс» укладено договір № 16012025 про надання правничої допомоги від 16.01.2025 та додаткову угоду №1 від 23.01.2025 до договору № 16012025 про надання правничої допомоги від 16.01.2025.

Обсяг виконаних робіт визначений у акті приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 16012025 від 16.01.2025 згідно з яким, вказаним адвокатським об`єднанням ТОВ «Мілоан» надано правову допомогу у виді складання позовної заяви та її подання до суду на загальну суму 7100,00 гривень.

Згідно з п. 1 додаткової угоди № 3 від 20.06.2025 до договору № 16012025 про надання правничої допомоги від 16.01.2025 винагорода підлягає сплаті після ухвалення рішення у справі та фактичного виконання рішення суду, на підставі рахунку на оплату, але у будь-якому разі, не пізніше дати припинення строку дії договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

До схожого висновку Верховний Суд дійшов у своїй постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) та постанові від 15 червня 2022 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20).

Отже, витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною та доказами такої сплати.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведених норм права, обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, розміру наданої правової допомоги та адвокатських послуг, обсягом наданих адвокатських послуг, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу на суму 7 100 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, є завищеним.

За таких обставин, суд визнає доведеним факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн, як такий, що є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), ціною позову та значенням справи для позивача.

Вказану суму суд вважає співмірною зі складністю справи та виконаними адвокатами роботами (наданими послугами).

Керуючись ст. ст. 16, 526-530, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 81, 82, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитними договорами - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (, адреса: м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 17-21) заборгованість в загальному розмірі 54 753 (п`ятдесят чотири тисячі сімсот п`ятдесят три) грн 35 коп., з яких:

- за договором про споживчий кредит № 9961331 від 14.02.2025 в загальному розмірі 12 500,00 грн, що складається з: 10 000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту) та 2 500,00 грн заборгованості за комісією;

- за договором про споживчий кредит № 101717385 від 14.02.2025 в загальному розмірі 37 153,35 грн, що складається з: 17 000,00 грн заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту), 16 753,35 грн заборгованості за процентами та 3 400,00 гривень заборгованості за комісією;

- за договором про споживчий кредит № 5327361 від 11.02.2025 в розмірі тіла кредиту 5 100,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (, адреса: м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 17-21) понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники процесу:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», , юридична адреса: м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 17-21.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 05.01.2026.

Суддя Н.П. Карнаух