ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3346/26 Справа № 216/2602/22 Суддя у 1-й інстанції - Цимбалістенко О.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

05 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Зубакової В.П.

Суддів Бондар Я.М., Остапенко В.О.

заслухавши доповідь - судді доповідача Зубакової В.П. по апеляційній скарзі неповнолітньої ОСОБА_1 та її законного представника ОСОБА_2 на ухвалу Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2025 року по цивільній справі № 216/2602/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, про розірвання мирової угоди про виконання цивільно-правових зобов`язань дитини, стягнення моральної шкоди, заподіяної дитині внаслідок примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви законного представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про залучення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в якості представників позивача в цивільній справі за первісною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору- Служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконкому Центрально-Міської ради, орган опіки та піклування, про визнання незаконним вивезення та утримування ОСОБА_2 на території країни тимчасового перебування - Республіки Італія, неповнолітньої ОСОБА_1 , про зобов`язання ОСОБА_2 повернути неповнолітню ОСОБА_1 до її постійного місця проживання в України, про зобов`язання ОСОБА_2 надання ОСОБА_3 права доступу до дитини, для участі у її вихованні та вільному спілкуванні з дитиною.

Не погоджуючись з судовим рішенням 23 грудня 2025 року неповнолітня ОСОБА_1 та її законний представник ОСОБА_2 звернулись зі скаргою на ухвалу Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2025 року по цивільній справі № 216/2602/22.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Перелік ухвал, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, встановлений ч.1 ст. 353 ЦПК України та до цього переліку не включено ухвали про відмову в задоволенні заяви про залучення у якості представників по цивільній справі.

Отже, апеляційна скарга неповнолітньої ОСОБА_1 та її законного представника ОСОБА_2 на ухвалу Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2025 року, яка оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає, у зв`язку з чим, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом апеляційної інстанції та підлягає поверненню.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суд, -

У X В А Л И В:

Апеляційну скаргу неповнолітньої ОСОБА_1 та її законному представнику ОСОБА_2 у відкритті апеляційного провадження по поданій ними апеляційній скарзі ухвалу Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2025 року по цивільній справі № 216/2602/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, про розірвання мирової угоди про виконання цивільно-правових зобов`язань дитини, стягнення моральної шкоди, заподіяної дитині внаслідок примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань - повернути.

Апеляційну скаргу та додані до неї матеріали повернути учаснику, що її подав.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: