Справа № 136/970/14-ц
Провадження № 22-ц/801/274/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Голота Л. О.
УХВАЛА

09 січня 2026 рокуСправа № 136/970/14-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя - доповідач),

суддів Оніщука В.В., Панасюка О.С.,

вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі № 136/970/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області, правонаступником якої є Турбівська селищна рада Вінницького району Вінницької області, про визнання права власності на нерухоме майно,

за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_2 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19.05.2014, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 19.05.2014 позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на приміщення № 7 (телятник), (літ «А», загальною площею 1578,9 м. кв., що складається з приміщення телятника «1-1, площею 1564 м. кв., комори «1-2», площею 6,0 м. кв., комори «1-3», площею 8,8 м. кв.), 1976 року побудови, що розташований в АДРЕСА_1 , вартістю 1069962,34 грн.

22.11.2024 особою, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції від 19.05.2014 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з тих підстав, що будучи співвласником права на майновий пай бувшого КСП «Промінь» йому стало відомо про наявність оскаржуваного рішення від 19.05.2014, через шо він 12.11.2024 звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, після чого йому повідомили, що справа знищена, але надали копію рішення того ж дня (12.11.2024). Оскаржуване рішення порушує його права, як співвласника майна. Участі у розгляді справи він не брав і не знав раніше про цю справу, тому пропустив строк на оскарження з поважних причин /т.1 а. с. 9/.

29.11.2024 ОСОБА_2 подав доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначає, що в період з 1.02.2011 по 6.06.2014 відбував покарання в державній установі «Літинська виправна колонія (№ 123), а оскаржуване рішення ухвалювалось 19.05.2014. Також заявником надано копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом стосовно майнового паю «КСП «Промінь», що підтверджує той факт, що первісний позов ОСОБА_3 було подано до неналежного відповідача. Стверджує, що оскаржуване рішення отримав та дізнався про нього 12.11.2024 /т. 1 а. с. 62/.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 4.12.2024 поновлено особі, яка не брала участь у розгляді справи ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19.05.2014. Відкрито апеляційне провадження у справі. Ініційовано відновлення Липовецьким районним судом Вінницької області втраченого (знищеного) провадження в справі № 136/970/14-ц /т. 1 а. с. 72-73/.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 3.01.2025 у справі про відновлення втраченого провадження залучено в якості правонаступника відповідача Брицької сільської ради - Турбівську селищну раду Вінницького району Вінницької області /т. 1 а. с. 34/.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 13.01.2025 відмовлено у відновленні втраченого судового провадження у справі /т. 1 а. с. 42/.

Ухвала не оскаржувалася.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 11.02.2025 апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_2 задоволено. Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19.05.2014 скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно відмовлено /т. 1 а. с. 120-123/.

Постановою Верховного Суду від 26.11.2025 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 04.12.2024 та постанову Вінницького апеляційного суду від 11.02.2025 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження. Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що апеляційний суд не навів належних мотивів, за яких вважав причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, тривалістю майже 10 років, поважними. Зокрема, не з`ясував обставин, за яких ОСОБА_2 дізнався про оскаржуване судове рішення та чи міг він про нього дізнатися раніше. За відсутності належних і допустимих доказів, поданих особою, яка звернулася до суду із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції зі спливом 10 років після ухвалення цього рішення, апеляційний суд дійшов передчасного висновку щодо наявності об`єктивних, істотних причин, які завадили ОСОБА_2 у передбачений законом строк подати апеляційну скаргу, належно не мотивувавши судове рішення, яким вказаний процесуальний строк було поновлено.

Згідно ч.1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15.12.2025 апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_2 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19.05.2014 залишено без руху та надано заявнику строк для подання заяви про поновлення строку, вказавши інші підстави для його поновлення, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. Роз`яснено, що у разі невиконання вимог ухвали, заявнику буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

З матеріалами справи та зі змістом ухвали суду від 15.12.2025 року ОСОБА_2 ознайомився 16.12.2025 /т. 2 а. с. 212/.

Від отримання копії ухвали суду від 15.12.2025 в приміщені суду ОСОБА_2 відмовився, у зв`язку з чим копію ухвали було направлено поштовим відправленням. /т.2 а.с. 213/

Копію ухвали суду від 15.12.2025 року було також надіслано одержувачу ОСОБА_2 в його електронний кабінет. Документ доставлено 16.12.2025 року.

17.12.2025 року на адресу суду надійшли заяви ОСОБА_2 про відвід судді Голота Л.О., у змісті яких він відобразив ухвалу Вінницького апеляційного суду від 15.12.2025 року, що свідчить про отримання заявником ухвали апеляційного суду від 15.12.2025 року та ознайомлення з її змістом /т.2 а.с 224-227, 241-242/.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить висновку, що початок відліку десятиденного строку для усунення недоліків апеляційної скарги слід обраховувати з 17.12.2025 року, так як 16.12.2025 року ОСОБА_2 був ознайомлений із змістом ухвали та отримав її електронну копію.

26.12.2025 до Вінницького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про виконання ухвали від 15.12.2025, в якій заявник зазначає, що 12.11.2024 року він, як співвласник майна КСП «Промінь» звернувся до Липовецького районного суду, щоб ознайомитися з матеріалами справи № 136/970/14. Липовецький районний суд 12.11.2024 року видав йому рішення суду від 19.05.2014 року. Про дане рішення заявник дізнався 12.11.2024 року, участі у справі не брав, до справи залучений не був, про дану справу раніше не знав. Також зазначає, що дане рішення порушує його права, як співвласника майна; про дану справу не знав і знати не міг, так як справа розглядалась 19.05.2014, а з тюрми він звільнився 6.06.2014. На підставі ст. 354 ЦПК України термін на звернення до апеляційної інстанції у нього є 30 днів з дня отримання рішення суду, а тому строки на апеляційне оскарження ним не пропущені /т. 3 а.с 21-42/

Ознайомившись із матеріалами справи, заявою від 26.12.2025, суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визнаний судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до ст. 292 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення судом першої інстанції рішення, правом апеляційного оскарження наділені сторони; інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки.

За змістом ст. 352 ЦПК України, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги, правом апеляційного оскарження наділені учасники справи (параграф 1 глави 4 ЦПК України) та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та ( або) обов`язки.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_2 , як особою, яка не брала участі у справі, і яка вважає, що суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси та ( або) обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 294 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення спірного рішення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Вимоги ч. 1 ст. 354 ЦПК України, в редакції чинній на день подання апеляційної скарги, визначають, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги за межами цих строків є їх пропуском. Кодекс визначає можливість поновлення даного строку у разі пропущення його з поважних причин.

Колегія суддів звертає увагу, що нормами ЦПК України, як у редакції, що діяли на час ухвалення спірного рішення суду, так і в редакції, що діяли на час подання апеляційної скарги окремого початку відліку строку на апеляційне оскарження рішення суду для осіб, які не брали участі у справі, питання про права та обов`язки яких вирішив суд, встановлено не було.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження суд керується нормами ЦПК України в редакції, що діють на час подання апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає помилковим посилання скаржника на те, що строк на апеляційне оскарження ним не пропущено, так як його відлік слід обраховувати з дня отримання ним рішення суду.

Дані доводи суперечать вимогам ч.1 та ч.2 п.1 ст. 354 ЦПК України, які пов`язують початок відліку строку з днем проголошення рішення та визначають, що подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня вручення повного рішення суду є підставою для його поновлення.

Для осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки частиною 2 ст. 358 ЦПК України встановлений виняток, який не обмежує дану категорію осіб річним строком для подання апеляційної скарги, проте не звільняє їх від загального обов`язку довести обставини дотримання строків на апеляційне оскарження (коли особа дізналася про судове рішення, чи мала вона можливість дізнатися про це рішення і отримати його копію раніше).

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду першої інстанції ухвалено 14.05.2014, копію рішення скаржник отримав 12.11.2024 року, та апеляційну скаргу подав 22.11.2024, тобто більше як через 10 років 6 місяців після проголошення рішення.

Отже, той факт, що копію рішення скаржник отримав 12.11.2024 року не свідчить, що він не пропустив строк на апеляційне оскарження рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19.05.2014 року.

У постанові ВС від 6.11.2024 по справі № 462/5552/13-ц зазначено, що сам лише факт подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, за відсутності належного обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження не може вважатися беззаперечною підставою для поновлення такого строку та відкриття апеляційного провадження.

Подавши апеляційну скаргу 22.11.2024 року на рішення суду від 14.05.2014 року ОСОБА_2 пропустив строк на апеляційне оскарження та має право на його поновлення, за умови подання заяви та зазначення поважності причин пропуску цього строку.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 подав 21.11.2024 року разом з апеляційною скаргою /т1 а.с. 9/.

З`ясування судом причин пропуску строку є складовою принципу юридичної визначеності, який вимагає поваги до остаточного рішення суду та забезпечення справедливої рівноваги між інтересами усіх учасників справи.

Встановлення даних обставин є необхідним також задля недопущення порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо захисту права власності особи, яка тривалий час є власником майна.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Звертаючись 22.11.2024 року до Вінницького апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Липовецького районного суду від 19.05.2014 року у справі № 136/970/14 разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_2 зазначав, що йому стало відомо про наявність оскаржуваного рішення, через що він 12.11.2024 року звернувся до Липовецького районного суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, після чого йому повідомили, що справа знищена і надали лише копію рішення того ж 12.11.2024 року /т.1 а.с. 9/.

Отже, за змістом даного клопотання першочерговими у заявника були відомості про рішення суду.

В ухвалі від 04.12.2024 року Вінницький апеляційний суд дані обставини вважав поважною причиною пропуску строку та поновив ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження /т.1 а.с. 72-73/.

У постанові Верховного Суду від 26.11.2025 року колегія суддів зазначила, що висновок апеляційного суду про поважність даної причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду є передчасним, зокрема судом не з`ясовано обставин, за яких ОСОБА_2 дізнався про оскаржуване рішення.

Виконуючи вказівки Верховного Суду, які у відповідності до вимог ст. 417 ЦПК України є обов`язковими для суду апеляційної інстанції, Вінницький апеляційний суд в ухвалі від 15.12.2025 року визнав вищезазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду неповажними та надав заявнику строк для зазначення обставин при яких він дізнався про спірне судове рішення. Заявник мав зазначити за яких обставин та коли йому вперше стало відомо про спірне рішення суду, що і було у подальшому підставою для його звернення до Липовецького районного суду для ознайомлення з матеріалами справи, та чи не становило це значного відліку часу.

На виконання вимог ухвали Вінницького апеляційного суду від 15.12.2025 року, ОСОБА_2 26.12.2025 року направив на адресу суду заяву у якій зазначив, що строк на апеляційне оскарження він не порушив, оскільки будучи співвласником майна КСП «Промінь» та не будучи залученим до участі у справі, він дізнався про спірне рішення лише 12.11.2024 року, коли звернувся до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи і отримав у цей день копію рішення суду від 19.05.2014 року. Апеляційна скарга подана ним 22.11.2024 року, тобто протягом 30 днів з дати отримання копії рішення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строком оскарження судового рішення покладає на заявника обов`язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку, і в разі, коли відповідну апеляційну чи касаційну скаргу подано особою, не залученою до участі в справі. Однак неучасть у справі особи, яка звертається зі скаргою, з посиланням на те, що рішення в цій справі стосується її прав та інтересів, не є безумовною підставою для визнання причин пропуску строку поважними та поновлення цього строку. Отже, подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки, захищає її саме від передбаченої частиною другою статті 358 ЦПК України безумовної відмови у відкритті апеляційного провадження (якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення), тобто незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, проте не звільняє вказану особу від обов`язку довести поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченого іншими наведеними нормами ЦПК України ( постанова Верховного Суду від 21.03.2024 в справі № 22/96-10/90/08).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 у справі № 521/2816/15-ц викладено висновок про те, що апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарження не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Досліджуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, зазначених ОСОБА_2 колегія суддів враховує наступне.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Під час вирішення питання про поновлення строку суд надає оцінку у сукупності всім обставинам , які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду.

Можливість поновлення пропущеного процесуального строку пов`язана із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості (див., зокрема, пункти 74, 75 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 8.04.2024 у справі № 752/8449/20).

У матеріалах справи наявні суперечливі доводи заявника щодо обставин за яких він дізнався про спірне рішення суду. У клопотанні від 21.11.2024 року ОСОБА_2 вказує, що спочатку він дізнався про рішення суду, після чого звернувся до районного суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, тоді як у заяві на виконання вимог ухвали суду від 26.12.2025 року він зазначає, що спочатку він дізнався про справу і звернувся до суду з заявою про ознайомлення з її матеріалами, де і отримав спірне рішення суду.

Як у першому, так і в другому варіанті своїх доводів, заявник не вказує першоджерело відомостей з яких він дізнався про рішення суду або ж про справу № 136/970/14, учасником якої він не був.

Згідно ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники справи та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Також заявник не навів обґрунтованих доводів коли саме йому стало відомо про порушення його майнових прав, а також, що можливості дізнатися раніше про порушення своїх прав він не мав і не міг мати.

Як вбачається з наданого заявником свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.11.2024 року, спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто ще до ухвалення спірного рішення судом першої інстанції.

Таким чином, з дня прийняття спадщини заявник мав право отримати у будь-який час свідоцтво про право на спадщину, і відповідно дізнатися про порушення своїх прав, а тому отримання ОСОБА_2 свідоцтва лише у 2024 році суд не визнає поважною причиною для поновлення строків на апеляційне оскарження.

22.12.2005 року було прийнято Закон України «Про доступ до судових рішень», який набрав чинності 1.06.2006 року.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» Єдиний державний реєстр судових рішень створено для вільного доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції України. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Заявник у своїх доводах не зазначає про відсутність у нього можливості з 2014 року ознайомитися з рішенням суду у державному реєстрі судових рішень.

Долучене до клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження клопотання ОСОБА_5 від 12.11.2024 року про ознайомлення з матеріалами справи № 136/970/14-ц не є достатнім доказом для висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки даний доказ підтверджує лише факт звернення особи до суду, однак не доводить поважності причин неможливості звернення з ним раніше.

Як вбачається з клопотання про надання можливості ознайомитися з матеріалами справи від 12.11.2024 року, яке виготовлено у друкованому варіанті, на час його складення заявнику був відомий номер справи, що свідчить про те, що на час його написання у заявника були вже відомості про цю справу /т.1 а.с. 11/.

Зазначена у доповненні до апеляційної скарги та у заяві про усунення недоліків інформація про перебування ОСОБА_2 у місцях позбавлення волі з 01.02.2011 року - 06.06.2014 року, також не є переконливою для висновку про поважність причин досить тривалого пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_2 , як з моменту відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), так і після звільнення не цікавився реалізацією свого права, як власник майнового паю, хоча мав таку можливість.

Інших доводів пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Липовецького районного суду від 19.05.2014 року ОСОБА_2 не навів.

У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає, що заявником не доведено наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, які можна було б визнати поважними та не вказано обставин, які свідчили б про наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в цій справі.

Вінницький апеляційний суд, з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 26.11.2025 у даній справі, положень частини першої статті 417 ЦПК України, прийшов до висновку, що наведені особою, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_2 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19.05.2014 є необґрунтованими належним чином, а відтак є неповажними.

Згідно з частиною четвертою статті 357 ЦПК України, якщо вказані особою підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити відповідно до частини четвертої статті 357 ЦПК України.

Керуючись статтями 44, 127, 354, 356, 357, 389, 390 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19.05.2014 року.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у розгляді справи ОСОБА_2 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19.05.2014 у справі № 136/970/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області, правонаступником якої є Турбівська селищна рада Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: В. В. Оніщук

О. С. Панасюк