Справа № 128/5287/25
УХВАЛА

06 січня 2026 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І., розглянувши матеріали позовної заяви ТОВ «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ТОВ «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за допомогою системи «Електронний суд» - 29.12.2025.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суд вважає за необхідне на підставі п. 3 ч.1 ст. 186 ЦПК України, відмовити у відкритті провадження у справі, виходячи з такого.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно даних КП АСДС «Д-3» Вінницького районного суду Вінницької області встановлено, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором справа № 128/4503/25; провадження відкрито ухвалою від 11.11.2025 та призначено до судового розгляду на 30.01.2026 на 10:00 год.

Крім того, інформація щодо всіх судових справ Вінницького районного суду Вінницької області є у вільному доступі на офіційному вебпорталі «Судова влада України» за вебадресою: http://vnr.vn.court.gov.ua Право на доступ до правосуддя є одним з основоположних прав людини. Воно передбачене устатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), яка ратифікована Україною. Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04). Доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права. У своїх рішеннях ЄСПЛ указав, що для того щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France)). Крім того, у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції право на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом. У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому, що право на розгляд справи означає як право особи звернутися до суду, так і право на те, що її справа буде розглянута та вирішена судом. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. У пункті 52 рішення «Меньшакова проти України» (заява № 377/02) від 08 квітня 2010 року ЄСПЛ виклав конвенційні стандарти стосовно доступу до суду: Суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою ЄСПЛ, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (пункт 25 рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99). Виходячи з вищевказаного, суд вважає за необхідне відмови позивачу ТОВ «Споживчий Центр» у відкритті провадження у даній цивільній справі № 128/5287/25, оскільки у провадженні цього суду є цивільна справа № 128/4503/25 зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Керуючись п. 3 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі №128/5287/25 за позовною заявою ТОВ «Споживчий Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО