Справа № 642/4989/25
Провадження № 2/642/35/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про направлення судового доручення

07 січня 2026 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Проценко Л.Г.,

за участю секретаря судового засідання Гойко Т.Є.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання відповідача ОСОБА_2 про звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Холодногірського-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини, про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Холодногірського районного суду м. Харкова надійшла вищевказана позовна заява в якій ОСОБА_1 просив: 1) зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виключити відомості про ОСОБА_1 , як батька дитини, з актового запису про народження «21» липня 2020 року ОСОБА_3 , актовий запис № 2475 складений «27» серпня 2020 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та внести зміни до вищевказаного актового запису записавши батька дитини зі слів матері; 2) припинити стягнення аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно за судовим наказом Холодногірського районного суду м. Харків, області по справі № 642/3560/25 від 20 червня 2025 року, ВП № 78520557; 3) звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно за судовим наказом Холодногірського районного суду м. Харків, області по справі № 642/3560/25 від 20 червня 2025 року, ВП № 78520557 в подальшому та від стягнення нарахованої заборгованості по аліментах по даному виконавчому провадженню, а також стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача.

В підготовчому судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою, в якій просила суд здійснити окреме доручення до компетентного органу Латвійської республіки щодо отримання за кордоном зразків біологічного матеріалу (крові або букального епітелію) неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшого проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Клопотання мотивовано тим, що відповідачка по справі ОСОБА_2 та її малолітня дитина ОСОБА_3 не мають можливості приїхати в Україну для відібрання зразків необхідних для проведення експертизи, оскільки вимушено проживають за кордоном, з метою забезпечення безпеки дитини, у зв`язку із повномасштабною збройною агресією рф проти України, не мають фінансових можливостей прибути до України.

При цьому зазначає, що не має наміру ухилятися від експертизи та бажає приймати участь у справі.

У судовому засіданні позивач підтримав клопотання про призначення експертизи, не заперечував проти направлення судового доручення, при цьому зазначив, що здійснювати переклад процесуальних документів не бажає.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала своє клопотання про здійснення судового доручення та не заперечувала проти подальшого призначення експертизи.

24.11.2025 представник Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав пояснення по справі, у яких просив проводити розгляд справи за відсутності їх представника.

Представник третьої особи Холодногірського-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату і час розгляду справи.

Суд дослідивши матеріали справи, клопотання про здійснення судового доручення, вислухавши доводи позивача та відповідача, доходить наступного висновку.

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до Конвенції ООН про права дитини (пункт 1 статті 3), дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Забезпечення якнайкращих інтересів дитини згідно рішень Європейського суду з прав людини, по-перше виражається, у збереженні її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; 2. по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (див. пункт 100 рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України».

Найкраще забезпечення інтересів дитини - це право, принцип і правило процедури, які засновані на оцінці всіх елементів, що відображають інтереси дитини або дітей, в конкретних обставинах.

Закон України «Про охорону дитинства» визначає, що забезпечення найкращих інтересів дитини це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити

Відповідно до ст. 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 80 ЗУ «Про міжнародне приватне право» визначено, що у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України. Доручення судів України про вручення документів громадянам України, які постійно проживають за кордоном, або отримання від них доказів на території іноземної держави можуть бути виконані консульською посадовою особою України відповідно до міжнародних договорів України або в іншому порядку, що не суперечить законодавству держави перебування.

Згідно із п. 2 ст. 1 ЗУ «Про міжнародне приватне право» іноземний елемент - це ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

19 жовтня 2000 року Україна приєдналась до Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18 березня 1970 року. Вказана Конвенція набула чинності в Україні 21 липня 2001 року.

Латвійська Республіка також є учасником вказаної Конвенції.

Статтею 1 вказаної Конвенції передбачено, що у цивільних або комерційних справах судовий орган Договірної Держави може відповідно до положень законодавства цієї Держави шляхом надіслання судового доручення звернутися до компетентного органу другої Договірної Держави з проханням отримати докази або провести інші процесуальні дії.

Порядок опрацювання доручень про вручення документів, отримання доказів, вчинення інших процесуальних дій, а також клопотань про визнання і виконання судових рішень на виконання чинних міжнародних договорів України з питань надання правової допомоги в цивільних справах визначає Інструкція про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року №1092/5/54.

Відповідно до пункту 2.1. вказаної Інструкції у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Згідно з п. 2.2 у разі надіслання судом України доручення для виконання за кордоном цивільна справа, у зв`язку з якою складається доручення, призначається до розгляду з урахуванням розумних строків пересилання документів та виконання направленого доручення за кордоном. У разі можливості судом України призначається дата наступного судового засідання, на яке може прибути особа, що викликається.

Згідно з п. 6.1. розділу VI вказаної Інструкції у разі, якщо правова допомога запитується або надається на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року (далі - Конвенція про вручення), застосовуються відповідні положення цієї Інструкції з урахуванням викладеного в пунктах 6.2-6.14 цієї Інструкції.

Відповідно до п. 6.6.-6.7. розділу VI вказаної Інструкції у разі, якщо документ підлягає врученню в іноземній державі відповідно до частини першої статті 5 Конвенції про вручення, він має бути складений або перекладений на офіційну мову або одну з офіційних мов запитуваної держави.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, відповідачка та неповнолітня дитина є громадянами України, при цьому вони постійно проживають за кордоном на території іншої держави, у зв`язку із повномасштабною збройною агресією рф проти України.

Таким чином, у вказаній справі наявний іноземний елемент, а тому наявні підстави для звернення суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу Латвійської республіки.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (№. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Інститут забезпечення доказів є спеціальним механізмом, який використовується для їх збереження та покликаний створити можливість реалізації своїх прав особами, які беруть участь у справі, щодо подання до суду необхідних доказів за наявності обставин, які свідчать, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим в майбутньому.

Виходячи з вищезазначеного, оскільки існують труднощі пов`язані з поданням доказів - біологічних зразків, а проведення молекулярно-генетичної експертизи є необхідним в цій категорії справ, а також, оскільки обставини, зазначені відповідачем ОСОБА_2 у відповідній заяві, є такими, що унеможливлюють відібрання зразків для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи на території України, оскільки відповідач та її малолітня дитина ОСОБА_3 знаходяться за кордоном, що підтверджено належними доказами, та з метою забезпечення рівності сторін, клопотання відповідача є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом звернення до Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України за правовою допомогою шляхом виконання процесуальних та інших дій, передбачених законодавством запитуваної сторони.

Керуючись ст.ст. 83, 87, 88, 260, 261, 273, 353, 252 ч.1 п.8, 253 ч.1 п.12, 498 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Доручити Харківському міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції України звернутися до компетентного органу Латвійської Республіки з проханням про визначення відповідної експертної установи та отримання (відібрання) зразків біологічного матеріалу (букального епітелію) від неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з відповідачем ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Відібрані зразки направити на адресу Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (61191, вул. Ковтуна, буд. 34, м. Харків, Україна).

Копію ухвали направити Харківському міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції України для організації її виконання (Україна, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, буд. 26).

Після виконання даного доручення направити всі документи на адресу Холодногірського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 20.

З метою надання експерту матеріалів, необхідних для проведення експертизи, зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , з`явитися за викликом до визначеної експертної установи для надання експерту необхідних матеріалів.

Роз`яснити сторонам, що згідно зі статтею 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, на офіційному веб-порталі «Судова влада України» за веб-адресою: https://court.gov.ua.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Суддя Л.Г. Проценко