Справа № 645/2344/21
Провадження № 4-с/645/1/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

06 січня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - Шевченко Г.С.,

за участю секретаря судового засідання - Пастушенко К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), заінтересовані особи Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

в с т а н о в и в:

04 листопада 2025 року на адресу Немишлянського районного суду м.Харкова надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій заявник просить суд: зобов`язати Немишлянський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції усунути порушення прав ОСОБА_1 шляхом зняття арешту з її майна, накладеного постановами державного виконавця від 24.08.2022 та 22.01.2024 у ВП № 67295768 та шляхом зняття арешту з її коштів, накладеного постановами державного виконавця від 02.11.2021, 12.05.2023 та від 28.11.2023 у ВП № 67295768.

В обґрунтування вимог зазначив, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 червня 2021 по справі № 645/2344/21 (головуючий суддя Федорова О.В.) ухвалено: позов Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 14.11.2007 року станом на 21.03.2021 року у розмірі 11987,24 грн., яка складається з: 8703,21 грн. заборгованості за кредитом та 3284,12 грн. заборгованості за відсоткам за користування кредитом. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 2270,00 грн. витрат по сплаті судового збору. В межах ВП № 67295590 за виконавчим листом № 645/2344/21, виданим 21.07.2021 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова про: Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 14.11.2007 року станом на 21.03.2021 року у розмірі 11987,24 грн., яка складається з: 8703,21 грн. заборгованості за кредитом та 3284,12 грн. заборгованості за відсоткам за користування кредитом постановами від 02.11.2021, від 12.05.2023, від 28.11.2023 накладено арешт на її кошти, який діє до цього часу. Постановою від 24.08.2022 накладено арешт на її майно та оголошення заборони на його відчуження. Постановою головного державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Єрмак Ганни Валеріївни від 22.01.2024 виконавчий лист № 645/2344/21, виданий 21.07.2021 Фрунзенським районним судом м. Харкова про: Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ ПриватБанк 11 987,24 грн. - повернено стягувачу. В межах ВП № 67295768 за виконавчим листом № 645/2344/21, виданим 21.07.2021 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова про: Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 2270,00 грн. витрат по сплаті судового збору - постановами від 02.11.2021, від 28.11.2023 накладено арешт на її кошти, який діє до цього часу. Постановами від 24.08.2022 та 22.01.2024 накладено арешт на її майно та оголошення заборони на його відчуження. З тих пір пройшло майже 2 роки. Звернувшись 17.10.2025 особисто до відділення стягувача АТ «ПриватБанк», ОСОБА_1 дізналася, що даного кредиту в банку вже не значиться, право вимоги відступлене якійсь іншій особі, яка не зверталась до суду про заміну стягувача у ВП. Таким чином, майнові претензії стягувача АТ «ПриватБанк» до неї відсутні. Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Її рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Філії Харківське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», є рахунком, на який здійснюється виплата пенсії ПФУ. Під час воєнного стану стягнення коштів з пенсії заборонено законом. Тому арешт, накладений на її кошти, як боржника у даних виконавчих провадженнях, в яких виконавчі листи повернено стягувачу, є невиправданим втручанням у її право на мирне володіння своїм майном та на єдине та основне джерело існування пенсію. Також невиправданим втручанням у її право на мирне володіння своїм майном є наявність тривалого арешту на майно. Відповіддю в.о. начальника зазначеного ВДВС Олени Волобуєвої від 24.10.2025 ОСОБА_1 відмовлено у знятті арешту з її коштів і майна та зазначено, що відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Оскільки вона є боржником у ВП, на неї не розповсюджується дія ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» щодо подання окремого позову про зняття арешту з майна, бо це стосується лише випадків, коли арештоване майно належить іншій особі, а не боржнику. Бездіяльність Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, як органу яким відкрито виконавче провадження щодо боржника, порушує права та законні майнові інтереси заявника.

Ухвалою Немишлянського районного суду м.Харкова від 05.11.2025 скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

20.11.2025 року до суду надійшли заперечення на скаргу представника Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Єрмак Г.В., в якому остання просить відмовити в задоволенні скарги. В обґрунтування скарги посилається на те, що Згідно даних АСВП на виконанні у Відділі перебували виконавчі провадження, а саме: 1. ВП№ 67295590 з примусового виконання виконавчого листа № 645/2344/21, виданого 21.07.2021 Фрунзенським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ ПриватБанк сума боргу в розмірі 11987,24 грн. (постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.11.2021). Державним виконацем на підставі ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесно постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 1198,72 грн. На підставі ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 300,00 грн. 02.11.2021, 12.05.2023, 28.11.2023 на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. 24.08.2022 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 22.01.2024 на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Відсутнє підтвердження стягувача щодо сплати боргу. 2. ВП№ 67295768 з примусового виконання виконавчого листа № 645/2344/21, виданого 21.07.2021 Фрунзенським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ ПриватБанк судовий збір в розмірі 2270,00 грн. (постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.11.2021). Державним виконацем на підставі ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесно постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 227,00 грн. На підставі ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 300,00 грн. 02.11.2021, 28.11.2023 на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. 24.08.2022, 22.01.2024 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 22.01.2024 на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Відсутнє підтвердження стягувача щодо сплати судового збору. До відділу надійшло звернення від ОСОБА_1 , де було повідомлено, що кредит перед АТ «Приват банком» не значиться, право вимоги відступлене якійсь іншій особі, але надати докази щодо відсутності кредиту не надала. Боржнику було надано реквізити щодо сплату суми боргу, виковнавчого збору та витрати на проведення виконавчих дій. По сьогоднішній день суми боргу до відділу не надходили. Також боржником не надано докази на підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Відповідно до пункту 1) частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Також арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

24.11.2025 від заявника надійшли додаткові пояснення, в яких заявник посилається на практику Верховного Суду, просить відхилити заперечення ВДВС, скаргу задовольнити та долучити пояснення до матеріалів справи.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та місце слухання справи належним чином, подала до суду заяву про розгляд скарги за її відсутності, в якій вимоги скарги підтримала та просила задовольнити.

Від представника Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Представник АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином, даних на виконання ухвали суду про витребування доказів на адресу суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням від 08 червня 2021 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 14.11.2007 станом на 21.03.2021 в розмірі 11987,12 грн та судовий збір в сумі 2270 грн, на виконання якого 21 липня 2021 року видано виконавчі листи №645/2344/21, які отримано стягувачем 02.08.2021.

Постановою державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Білоус О.А. від 02.11.2021 року за вказаним виконавчим листом у виконавчому провадженні № 67295590 відкрито виконавче провадження.

Постановою державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Білоус О.А. від 02.11.2021 року за вказаним виконавчим листом у виконавчому провадженні № 67295590 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на гроші/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

Постановою державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Білоус О.А. від 24.08.2022 року за вказаним виконавчим листом у виконавчому провадженні № 67295590 накладено арешт на все майно, належне на праві власності боржнику ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Колісник Д.О. від 12.05.2023 року за вказаним виконавчим листом у виконавчому провадженні № 67295590 накладено арешт на грошові кошти, крім тих, що мають спеціальний статус використання, належні боржнику ОСОБА_1 , в межах суми заборгованості.

Постановою державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Єрмак Г.В. від 28.11.2023 року за вказаним виконавчим листом у виконавчому провадженні № 67295590 накладено арешт на грошові кошти, крім тих, що мають спеціальний статус використання, належні боржнику ОСОБА_1 , в межах суми заборгованості.

Постановою державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 24.08.2022 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, щодо майна, належного боржнику ОСОБА_1 , в межах суми заборгованості.

Постановою державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Єрмак Г.В. від 22.01.2024 року виконавчий лист №645/2344/21 у виконавчому провадженні № 67295590 повернуто стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Постановою державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Білоус О.А. від 02.11.2021 року за виконавчим листом №645/2344/21 про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 2270 грн. у виконавчому провадженні № 67295768 відкрито провадження

Постановою державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Білоус О.А. від 02.11.2021 року накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на гроші/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

24.08.2022, 22.01.2024 державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постановою державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Єрмак Г.В. від 28.11.2023 року за виконавчим листом №645/2344/21 у виконавчому провадженні № 67295768 накладено арешт на належні на праві власності боржнику ОСОБА_1 грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на гроші/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

Постановою державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Єрмак Г.В. від 22.01.2024 року виконавчий лист №645/2344/21 у виконавчому провадженні № 67295768 повернуто стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

У відповідь на заяви боржника ОСОБА_1 про зняття арешту у ВП №67295768 та № 67295590 листом від 24.10.2025 №101326 Немишлянський ВДВС у м.Харкові СМУЮ повідомив боржника про відсутність підстав для зняття арешту, оскільки відсутні підтвердження стягувача щодо сплати боргу, судового збору та виконавчого збору.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Заявник ОСОБА_1 , звертаючись до суду з указаною скаргою, посилалася на те, що її кошти(пенсія) незаконно утримуються під арештом, оскільки у державній виконавчій службі відсутні виконавчі документи на виконанні, стягувач не має претензій до неї майнового характеру.

Відповідно до абз. 5 п. 14 та п. 15 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, при відкритті виконавчого провадження виконавець перевіряє наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника за даними автоматизованої системи виконавчого провадження.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частина перша ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом, з метою повного та об`єктивного вирішення цієї справи було витребувано дані у стягувача АТ КБ «Приватбанк» про наявність вимог до ОСОБА_1 , однак на виконання ухвали суду від 09.12.2025 (двічі направлялася до виконання) вказані відомості суду надано не було.

Аналізуючи наведені положення закону суд звертає увагу, що при розгляді скарги обов`язок доказування обставин у обґрунтування скарги покладений на особу, яка звернулася зі скаргою.

У Рішенні Європейського суду з прав людини «Продан проти Молдови» Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини (995_004), буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін. Не може бути й мови, щоб закріплені в пункті 1 статті 6 процесуальні гарантії, що надаються сторонам, справедливий, відкритий та швидкий судовий розгляд не передбачали виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно доступу до суду та провадження у справі, скоріш за все призвело б до виникнення ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, підписавши Конвенцію. Отже, виконання рішення, постановленого судом, мало вважатися невіддільним складником «судового розгляду», передбаченого у статті 6.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

Згідно з положенням ч. ч. 1, 2 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Статтями 37, 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підстави повернення виконавчого документа стягувачу та підстави закінчення виконавчого провадження.

В цьому конкретному випадку виконавчий лист було повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення, на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Тобто стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконане боржником.

Законодавством не передбачено обов`язку державного (приватного) виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки таке повернення не свідчить про закінчення виконавчого провадження та в такому випадку стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано, протягом установлених законом строків.

Повернення виконавчого документа стягувачу є процесуальною дією державного (приватного) виконавця, яка вчиняється останнім у випадку, коли внаслідок існування певних обставин або дій чи бездіяльності учасників виконавчого провадження неможливо у примусовому порядку виконати відповідне рішення. Разом з цим повернення виконавчого документа стягувачу не свідчить про неможливість примусового виконання рішення взагалі, а лише про таку неможливість у певний момент. Тобто якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення виконавчого документа стягувачу, то останній може повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 травня 2025 року у справі № 2/1522/11652/11 (провадження № 14-137цс24) про оскарження бездіяльності державного виконавця щодо незняття арешту з майна при поверненні виконавчого документа стягувачу.

Судом також враховано, що строк пред`явлення виконавчого листа у справі №645/2344/21 не закінчився, дані про виконання рішення суду від 08.06.2021 року в матеріалах відсутні.

Належних та допустимих доказів, які підтверджують ті обставини, що заборгованість на виконання рішення суду у справі №645/2344/21 ОСОБА_2 погашена або відсутня протягом розгляду справи до суду не надано.

Ураховуючи вказані вимоги закону, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для задоволення вимог скарги ОСОБА_1 про зняття арешту з коштів (рахунків) боржника, оскільки рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 08.06.2021 року, під час виконання якого було накладено арешт на майно боржника, не виконано, що ним не заперечується, та стягувач в будь-який час має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконане боржником.

Крім того, матеріали не містять доказів, які б свідчили про спеціальне призначення рахунку, що визначений, як такий, нормами чинного законодавства. Відомості про зарахування пенсії ОСОБА_1 на рахунок, відкритий у Філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк», не підтверджує того, що він має спеціальний режим використання. Побідний висновок міститься в постанові Верховного Суду у справі № 711/841/14-ц від 02 серпня 2021 року.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку що оскаржувані постанови були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, тому суд відмовляє в задоволенні скарги.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), заінтересовані особи Немишлянського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 06.01.2026 року.

Суддя Г. С. Шевченко