У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючої судді Логойди І.В., за участі секретаря судового засідання Лутнянського І.Р., представника позивача - адвоката Мигальчич Л.А., відповідача - ОСОБА_1 , представника відповідача - адвоката Бачинської А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Логойди Ірини Володимирівни від участі в розгляді цивільної справи № 308/13536/20 за позовною заявою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Мигальчич Людмила Анатоліївна, до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та примусове виселення,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Мигальчич Людмила Анатоліївна, до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та примусове виселення.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.12.2020 року, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.04.2021 року провадження у справі зупинено до вирішення Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області цивільної справи №308/8857/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання будинковолодіння спільною сумісною власністю подружжя, виділення майна в натурі та визнання права власності.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.07.2025 року провадження поновлено.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.12.2025 року в задоволенні клопотання відповідача - ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі № 308/13536/20 за позовною заявою адвоката Мигальчич Людмили Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та примусове виселення - відмовлено.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.12.2025 року в задоволенні клопотання представника відповідача - Бачинської Анастасії Володимирівни про зупинення провадження у цивільній справі № 308/13536/20 за позовною заявою адвоката Мигальчич Людмили Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та примусове виселення - відмовлено.

06 січня 2026 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючої судді Логойди І.В., згідно з якою 09 грудня 2025 року головуючим суддею було допущено поведінку, яка викликала обґрунтовані сумніви про неупередженість судді у ставленні до учасників справи. Так, у зв`язку із поясненнями адвоката, що позивач по справі ОСОБА_2 є підсудній у справах про розтрату коштів територіальної громади міста Ужгорода і був позбавлений батьківських прав відносно своєї дочки ОСОБА_3 від першого шлюбу, головуюча зробила зауваження представнику і закликала дотримуватись поваги до учасників процесу, притому, що представник покликався на загальновідомі факти і висловлював їх у пристойній манері. При цьому головуюча суддя залишила без реагування заяву, що на договорі про надання правової допомоги, укладеного між відповідачем ОСОБА_2 та його представником адвокатом Мигальчич Л.А., а саме в угоді про продовження строку дії такого договору міститься підпис у графі ОСОБА_2 на подібний до підпису ОСОБА_2 , який ним вчинявся на інших оригіналах документів, оскільки тривалий час проживали сім`єю з відповідачем і його підпис їй достеменно відомий і може розрізнити візуально, який документ від його імені підписаний не ним. Тому, виникли обґрунтовані сумніви у повноважності адвоката Мигальчич Л.А. Однак, головуючим суддею не винесено жодного процесуального документа для реагування на сумнівну процесуальну поведінку відповідача та його нібито повноваженого представника, відмовлено повторно у визнанні явки відповідача обов`язковою для з`ясування даних обставин. По-друге, головуючим суддею залишено взагалі без будь-якого процесуального реагування заяву, що нібито повноваженим представником позивача ОСОБА_2 адвокатом Мигальчич Л.А. подано до матеріалів справи завірені копії документів, які були викрадені від неї і про що робила до правоохоронних органів заяву. По-третє, суд не зачитав у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_4, подану через систему «Електронний Суд», якою вона просила судове засідання відкласти - 09.12.2025 року, однак повідомив, що має місце заперечення представника позивача, подане через ту саму систему в той же день. Вбачає у такій незбалансованій поведінці головуючого суді ігнорування злочинів позивача і його нібито повноваженого представника шкідливими для досягнення мети правосуддя і такими, що дають обґрунтовані підстави сумніватися у неупередженості головуючої судді Логойда І.В. при розгляді справи № 308/13536/20. По-четверте, під час підготовки даної заяви про відвід мала намір покликатись на протокол судового засідання від 09 грудня 2025 року, однак зміст і наявність такого у системі «Електронний Суд» для неї як для відповідача не відображений без можливості сплатити за технічний запис судового засідання і прослухати такий. Покликання на аркуші справи також унеможливлено частково у зв`язку відсутністю належної нумерації документів, нібито приєднаних до матеріалів справи.

На підставі наведеного просить, задовольнити заяву про відвід головуючого судді Логойди І.В. з підстав, передбачених п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

У судовому засіданні відповідачка підтримала подану заяву, зазначивши, що знає позивача 40 років, знає, що було долучено додаток до договор, у на якому підпис підроблений, просила витребувати оригінали, проте судом було прохання проігноровано. Коли ознайомлювалася з матеріалами справи на копіях був надпис "Згідно з оригіналом", що означає, що в них наявні оригінали її документів. Він заочно розлучився, навіть не знала про розлучення. Людина все знала та вказувала, що не було, що ділити при розлученні, хоча будинок купувала за свої гроші, а вже до нотаріуса він поїхав зі своєю мамою та переписав на неї відповідний будинок. Заявник вкрав все, дітей, майно та все, що було, вимагають ще 800 тис. грн. Відвід заявляє через те, що ознайомлювалася з матеріалами справи, то справа була не підшита та не пронумерована, також не надали можливість ознайомитися з протоколом судового засідання. Це її рішення та своє майно поверне, це її будинок, його мати до цього будинку не має ніякого відношення. Просить задовольнити заяву про відвід, ОСОБА_2 продав свій будинок, тоді як її будинок був готовий.

У судовому засідання представник відповідача доповнила, що суд не здійснив реагування на відповідний підпис в додатках та не визнав явку обов`язковою, саме тому є підстави вважати суд упередженим. Суд залишив без реагування та не було надано відповідного оригіналу такого документа для підтвердження або спростування обставини. Саме тому вважає, що це є важливою підставою для сумнівів у неупередженості судді. Просить задовольнити заяву.

У судовому засідання представник позивача зауважила, що жодних підстав для відводу немає, оскільки виступ представників був спрямований на невдоволення судовими рішеннями, що не є підставою для відводу. Також наголошує на те, що позивач особисто надав заяву до канцелярії суду, в якій вказав, що не бажає брати особистого участю в справі, саме тому нема підстав для задоволення відповідного відводу. Стосовно того, що документи були викрадені, просить звернути увагу, що доказів того, що відкрито кримінальне провадженні по відповідній ситуації викрадення не було надано відповідачами. Стосовно будинку також не відповідають дійсності. Нею долучено преюдиційні рішення, тому деякі документи просила залишити без розгляду. Наголосила, що незважаючи на спрощений порядок розгляду даної справи, головуюча неодноразово сприяла відповідачці у реалізації її процесуальних прав, що свідчить про відсутність підстав для відводу.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України встановлено, що якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Розглянувши заяву про відвід, перевіривши її доводи, заслухавши учасників справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, виходячи з вимог передбачених ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

За змістом ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи одна з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право учасника справи за наявності сумнівів у безсторонності суду заявити відвід одному із суддів або всьому складу суду, що розглядають справу, закріплене законодавством і спрямоване на усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості суду і, як наслідок, забезпечення довіри до судових рішень.

При цьому, вирішуючи питання щодо відводу, слід виходити із поняття упередженості судді в процесі розгляду справи. Для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони мають бути доведені.

Основні принципи незалежності судових органів, схвалені резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 13 жовтня 1994 року № (94) 12 та від 17 листопада 2010 року № CM/Rec (2010), вимагають від держав - учасниць вжиття всіх належних заходів для забезпечення поваги, захисту і сприяння незалежності та неупередженості суддів. Судді повинні приймати свої рішення цілком незалежно і мати змогу діяти без обмежень, без неправомірного впливу, підбурення, тиску, погроз, неправомочного прямого чи непрямого втручання, незалежно, з чийого боку та з яких мотивів воно б не здійснювалось, мають бути цілком вільними у винесенні неупередженого рішення у справі, яку вони розглядають, покладатись на своє внутрішнє переконання, власне тлумачення фактів та чинне законодавство.

Частина 1 ст. 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Судом не встановлено наявності суб`єктивного та об`єктивного аспектів. Стосовно деталізації підстав заявленого відводу зазначається наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.4 ст.62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу". Так, в матеріалах справи наявний ордер Мигальчич Л.А. на представництво інтересів ОСОБА_2 , що відповідає положенням ст. 62 ЦПК України та посвідчує можливість адвокатом здійснювати представництво у суді. Наявність доданого договору про надання правничої допомоги у копії не надає суду право вимагати оригінал такого, оскільки це буде виходом за межі положень ст. 62 ЦПК України.

Щодо підстав не розгляду клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про відкладення розгляду клопотання суд зазначає наступне, на момент розгляду судової справи 09 грудня 2025 року така заява була зареєстрована канцелярією 10 грудня 2025 року, тому суду не було відомо про наявність такої заяви. Процесуальні рішення не є підставою для відводу, зокрема, і заклик дотримуватися процесуальної поведінки, це також не є порушення суддівської етики, тому незгода заявниці з ухваленими судом процесуальними рішеннями не може слугувати достатньою підставою для усунення судді від розгляду цієї справи.

Згідно ч. 4 ст. 247 ЦПК України технічний запис судового засідання та протокол судового засідання після закінчення судового засідання долучаються до матеріалів справи. Порядок зберігання технічного запису судового засідання та долучення його до матеріалів справи визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Пунктом 56 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи передбачено, що за заявою учасника справи та після сплати відповідного судового збору такий учасник може отримати копію технічного запису судового засідання на власний вибір шляхом: 1) отримання засобами підсистеми відеоконференцзв`язку доступу до технічного запису судового засідання в Електронному кабінеті користувача; 2) отримання запису на оптичному диску у виді файлу. У разі сплати судового збору безпосередньо в Електронному кабінеті учаснику справи автоматично надається доступ для скачування технічного запису судового засідання в Електронному кабінеті. При цьому до АСДС автоматично надсилаються відповідне повідомлення про видачу копії технічного запису судового засідання та квитанція про сплату судового збору.

До суду не надходило заяви від позивача про надання доступу до технічного запису судового засідання від 09 грудня 2025 року.

Щодо інших доводів заяви про відвід, то такі не є підставою для відводу за вимогами ст. 36 ЦПК України або свідчать про незгоду сторони з процесуальними рішеннями судді.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді у результаті розгляду даної цивільної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді при розгляді цієї справи, з доводів заяви про відвід не вбачається.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Керуючись ст. ст. 36-40, 260, 261 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Логойди Ірини Володимирівни від участі в розгляді цивільної справи № 308/13536/20 за позовною заявою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Мигальчич Людмила Анатоліївна, до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та примусове виселення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 09.01.2026.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області І.В.Логойда