Провадження 2-з/205/7/26
УХВАЛА

про забезпечення позову

02 січня 2026 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Грона Д.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

18.12.2025 до Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Дебт Коллекшн», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеній Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

25.12.2025 від представника позивача Матвійчук Н.Є. надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить зупинити стягнення у виконавчому провадженні на підставі спірного виконавчого напису.

В обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що 15.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгенієм Михайловичем вчинено нотаріальний напис № 171507, за яким запропонував стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість в загальному розмірі 4 791,00 грн за кредитним договором №/144098 від 04.10.2019, укладеним із ТОВ «ГОУФІНГОУ», право вимоги за яким було відступлено до нового кредитора ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс Груп» відповідно до договору факторингу від 31.05.2021. В подальшому між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» та ТОВ «ФК «Дебт Коллекшн» було укладено договір про відступлення права вимоги від 03.06.2021. 19.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком Павлом Васильовичем відкрито виконавче провадження № 67172582 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН" заборгованість в загальному розмірі 4791,00 грн. Договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису не був посвідчений нотаріально, а тому позивач вважає, що наявні правові підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису та подання стягувачем неналежних документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Ознайомившись із змістом заяви про забезпечення позову та матеріалами справи, суд приходить до такого.

Відповідно до частин 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст.151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчуком П.В. відкрито виконавче провадження № 67172582 з виконання спірного виконавчого напису.

Виходячи зі змісту ст.ст.149-151ЦПК України забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Таким чином, суд доходить висновку, що примусове виконання виконавчого напису обмежить права позивача та призведе до того, що в разі задоволення позовних вимог він буде змушений вживати зусиль для відновлення своїх порушених прав, у зв`язку із чим заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом підлягає задоволенню.

При цьому, вказаний захід є ефективним та достатнім для забезпечення позову, тому суддя не вбачає правових підстав для забезпечення позову ще й іншим заходом забороною на здійснення будь-яких дій з виконання спірного виконавчого напису.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-153,157,260-261,263,354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 171507, вчиненого 15.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгенієм Михайловичем до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі № 205/13557/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Дебт Коллекшн», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеній Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Денис ГРОНА