1Справа № 335/96/26 2-з/335/1/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Горлова Юлія Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, про визнання недійсною довіреності та договору дарування, скасування державної реєстрації права власності, -

В С Т А Н О В И В:

05 січня 2026 року до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Горлова Юлія Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, про визнання недійсною довіреності та договору дарування, скасування державної реєстрації права власності.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Луки Т.М. подав до суду заяву про забезпечення позову в якій просить накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , з забороною суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, вносити записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно на будь-яку особу стосовно виникнення, переходу або припинення прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060.

06 січня 2026 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Луки Т.М. надійшло клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви та заяви про забезпечення позову оскільки позивач являється учасником бойових дій та на теперішній час проходить військову службу.

Розглянувши клопотання представника позивача про звільнення позивача від сплати судового збору та вивчивши зміст поданої заяви, доходжу наступного висновку.

Так, відповідно до ч.6 ст.151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет на 2025 рік» з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову, розмір судового збору становить 0,2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, розмір судового збору за подання заяви про забезпечення позову становить 605,60 грн.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Так, до клопотання про звільнення від сплати судового збору представником позивача долучено копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 12.12.2023 року, копію довідки т.в.о. командира військової частини НОМЕР_3 від 11.04.2024 №2908кп/вих. про перебування ОСОБА_1 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 та копію довідки про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 12.04.2024 року № 3402.

Водночас у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зазначено, що «відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII. Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18)».

При цьому суд відхиляє доводи представника позивача щодо застосування у даному випадку правових висновків викладених у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 2-3901/08-ц, постанови Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 187/1094/17, від 13 листопада 2019 року у справі № 761/17654/17, від 21 грудня 2023 року у справі № 280/3035/21 оскільки суд вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору враховує правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19. При цьому суд враховує, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі №567/79/23 констатовано, що із часу прийняття нею 09 жовтня 2019 року постанови у справі № 9901/311/19, як і постанови від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 із висновками щодо застосування пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI з урахуванням вимог статей 12 та 22 Закону № 3551-XII, відсутні підстави стверджувати, що відбулась зміна суспільних відносин чи нормативного регулювання, внаслідок чого цей висновок втратив зрозумілість, набув ознак неузгодженості, необґрунтованості, незбалансованості чи помилковості. За вказаних обставин Велика Палата відмовилась приймати справу до розгляду, констатувавши відсутність потреби робити відступ від правової позиції.

Таким чином, враховуючи те, що зміст заявлених позовних вимог у даній справі свідчить про те, що вони не пов`язані із соціальним або правовим захистом учасників бойових дій, а тому судовий збір повинен сплачуватися на загальних підставах, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до вимог ч.10 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що заява не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, вона підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Луки Тараса Миколайовича про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Горлова Юлія Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, про визнання недійсною довіреності та договору дарування, скасування державної реєстрації права власності - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 07 січня 2026 року.

Суддя: А.Б. Алєксєєнко