УХВАЛА

08 січня 2026 року

м. Київ

справа № 616/300/20

провадження № 61-84ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу фермерського господарства «Гниличанська Нива» на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 13 січня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року у справі за позовом фермерського господарства «Гниличанська Нива» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , про визнання недійсною додаткової угоди від 25 грудня 2018 року «Про внесення змін до договору оренди землі від 23 травня 2008 року» в частині, що стосується року укладання, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Гниличанська Нива», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, про визнання недійсною додаткової угоди від 25 грудня 2018 року «Про внесення змін до договору оренди землі від 23 травня 2008 року», скасування рішення та запису про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ФГ «Гниличанська Нива» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просило:

- визнати недійсною додаткову угоду від 25 грудня 2018 року «Про внесення змін до договору оренди землі від 23 травня 2008 року», право оренди за яким зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 01 серпня 2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214, номер запису про інше речове право 27381953, укладену між ОСОБА_3 (орендодавець), ФОП ОСОБА_2 (орендар) та ФГ «Гниличанська Нива» (новий орендар), в частині, що стосується року її укладання;

- визнати додаткову угоду від 25 грудня 2018 року «Про внесення змін до договору оренди землі від 23 травня 2008 року», право оренди за яким зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 01 серпня 2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214, номер запису про інше речове право 27381953, укладену між ОСОБА_3 (орендодавець), ФОП ОСОБА_2 (орендар) та ФГ «Гниличанська Нива» (новий орендар), укладеною у 2015 році.

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ФГ «Гниличанська Нива», у якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила:

- визнати недійсною додаткову угоду від 25 грудня 2018 року про внесення змін до договору оренди землі від 23 травня 2008 року, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 01 серпня 2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214, номер запису про інше речове право 27381953, щодо передачі в оренду земельної ділянки площею 6,2343 га, розташованої на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі державного акта ХР №145142;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 42426433 від 07 серпня 2018 15:34:59, Кривошей Віталій Олександрович, Великобурлуцька районна державна адміністрація Харківської області, на підставі якого було внесено запис про інше речове право: 27381953 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, про оренду земельної ділянки строком на 25 років (до 22 вересня 2035 року), з правом пролонгації, додаткові відомості: додаткова угода від 25 грудня 2018 року;

- скасувати запис про державну реєстрацію додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 23 травня 2008 року, номер запису 27381953 від 01 серпня 2018 року, який був внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42426433 від 07 серпня 2018 року 15:34:59, Кривошей В. О. , Великобурлуцька районна державна адміністрація Харківської області.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 13 січня 2025 року у задоволенні позову ФГ «Гниличанська Нива» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано державну реєстрацію іншого речового права (право оренди) щодо земельної ділянки загальною площею 6,2343 га кадастровий номер :01:000:0203, розташованої на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області на підставі рішення державного реєстратора Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області Кривошей В. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42426433 від 07 серпня 2018 року 15:34:59, запис про речове право: 27381953, припинивши речове право - право оренди земельної ділянки загальною площею 6,2343 га кадастровий номер :01:000:0203, розташованої на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області.

В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року апеляційну скаргу ФГ «Гниличанська Нива» залишено без задоволення. Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 13 січня 2025 року залишено без змін.

02 січня 2026 року ФГ «Гниличанська Нива» через підсистему «Електронний суд» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить суд скасувати рішення Машівського районного суду Полтавської області від 13 січня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 409 ЦПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;

4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;

5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;

6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження

у справі у відповідній частині;

7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Машівського районного суду Полтавської області від 13 січня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Заявник оскаржує в повному обсязі судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими, зокрема відмовлено у задоволенні його позову (первісного позову ФГ «Гниличанська Нива»), але не зазначає яке рішення необхідно прийняти за результатами розгляду його позовних вимог по суті спору.

Таким чином заявнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Сплата судового збору, як одна з умов доступу до суду, не суперечить суті права на судовий захист, гарантованого частиною першою статті 55 Конституції України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана:

юридичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

ФГ «Гниличанська Нива» звернулось до суду з позовом у 2020 році та заявляло дві вимоги немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102,00 грн.

ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом у 2021 році та заявляла три вимоги немайнового характеру, з яких одну було задоволено.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 908,00 грн).

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Згідно частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Заявник оскаржує судове рішення в повному обсязі, тобто в частині відмови у задоволенні первісного позову (дві вимоги немайнового характеру), а також в частині задоволених вимог зустрічного позову (одна вимога немайнового характеру).

За таких обставин, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 8 179,20 грн ((2 102,00 грн * 2 + 908,00 грн) * 200% * 0,8).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, пунктом першим частини четвертої статті 392 ЦПК України визначено, що до касаційної скарги додаються: копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Касаційна скарга ФГ «Гниличанська Нива» подана в електронній формі через електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», однак доказів направлення касаційної скарги всім учасникам справи суду не надано. Зокрема, заявником до касаційної скарги не додано доказів надсилання її копії та копій доданих матеріалів третій особі ФОП ОСОБА_2 .

Отже, з метою усунення недоліків касаційної скарги заявнику необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 409 ЦПК України, додати докази надсилання уточненої касаційної скарги всім учасникам справи, надати документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Неусунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу фермерського господарства «Гниличанська Нива» на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 13 січня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 грудня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк

до 22 січня 2026 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников