БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2758/25
Провадження № 2/497/422/26
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

"07" січня 2026 р. суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, ознайомившись у приміщенні суду в м.Болград з матеріалами цивільної справи за позовом Шкапенка Олександра Віталійовича - представника Акціонерного товариства "Акцент-банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

27.10.2025р. до суду надійшов вищевказаний позов, судом була перевірена правильність підсудності - отримана довідка зі довідкового бюро МВС м.Одеса про місце реєстрації відповідача - у Болградському районі Одеської області, і тому суд вирішив, що справа підсудна Болградському районному суду Одеської області.

Однак, після отримання відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, яку суд отримав на свій запит 07.01.2026 і яка міститься в матеріалах електронної справи, - місцем реєстрації відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - є адреса: АДРЕСА_1 однак, це с.Виноградівка розташоване на території Арцизького ОТГ, що є колишнім Арцизьким районом Одеської області, оскільки КАТТОТГ цього села - UA0099401, на відміну від іншого села з такою самою назвою, КАТОТТГ якого є НОМЕР_1 і яке розташоване на території Болградської ОТГ, тому, оскільки ця обставина з`ясувалася вже після того, як ухвалою суду від 01.12.2025р. було відкрито провадження у справі і було з`ясовано, що провадження відкрито помилково без дотримання правил підсудності, - позов підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Наразі Арцизький район - ліквідована адміністративно-територіальна одиниця, ліквідація якої здійснена в межах реформи децентралізації згідно Постанови ВР України «Про утворення та ліквідацію районів» №807-IX від 17.07.2020, - що набула чинності з 19.07.2020, - і з цієї дати змінився адміністративно-територіальний поділ Одеської області зі збереженням її загальних меж. Так, замість 490 сільських, селищних і міських рад утворено 91 об`єднану територіальну громаду, а замість 26 районів - 7 укрупнених районів, в результаті чого територія Арцизького району Одеської області увійшла до складу Болградського району.

Проте, Законом України №950-IX від 03.11.2020р. - Розділ XII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VIII доповнено пунктом 3-1, згідно якого - "До набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів, - відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою ВР України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17.07.2020 №807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, що введений Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 та затверджений ЗУ №2102-IX (п.3-1 зі змінами, згідно ЗУ №1874-IX від 16.11.2021; в редакції ЗУ №2808-IX від 01.12.2022).

Тому, зважаючи на те, що Арцизький суд Одеської області, який не є наразі ліквідованим і його юрисдикція розповсюджується на територію колишнього Арцизького району до остаточного реформування судів за територіальним принципом, тобто, - здійснює свою діяльність на тій частині території Болградського району, що є колишньою територією Арцизького району, - дана справа підсудна Арцизькому районному суду Одеської області.

Так, ст.27ч.1 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п.1ч.1ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Згідно ч.9 ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю у порядку, що визначений ст.31 цього Кодексу. Згідно ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого у порядку, що визначений статтею 31 цього Кодексу, має бути прийнята до свого провадження судом, якому вона надіслана.

Наслідком розгляду судом непідсудної йому справи є ухвалення незаконного рішення, що обмежить право учасників справи на судовий захист належним судом у розумні сроки, адже сторони не позбавлені можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження такого рішення, а, згідно ч.1ст.378 ЦПК України, - порушення судом правил територіальної юрисдикції (підсудності) є підставою для скасування рішення і передачу справи на новий розгляд до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Таким чином, враховуючи правила загальної підсудності, що визначені ЦПК України і недотримання яких є підставою для скасування судового рішення, - з огляду на те, що даний позов надійшов до суду з порушенням правила територіальної підсудності, суд дійшов висновку, що наявність цих обставин виключає право вирішення вказаного спору Болградським районним судом Одеської області, а тому справа підлягає направленню для розгляду за належною територіальною підсудністю - до Арцизького районного суду Одеської області - за місцем реєстрації відповідача, оскільки недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) - є порушенням процесуального закону, який є безумовною підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Однак, оскільки ця обставина з`ясувалася вже після відкриття провадження - Болградський районний суд Одеської області позбавлений законодавчо права вирішення питання самостійно - про направлення справи за підсудністю до іншого суду (за цих обставин) - тому може це зробити лише за клопотанням учасника справи (адже ст.

Тому, враховуючи, що провадження вже відкрито, суд дійшов висновку, що представнику позивача слід роз`яснити його право звернутися до Болградського районного суду з клопотанням про направлення справи на розгляд за належною територіальною підсудністю до належного суду - що розташований за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Тут варто зазначити, що визначення правильної юрисдикції того чи іншого спору має важливе значення. З цього приводу, у п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована ЗУ від 17.07.1997р. №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№2,4,7 та 11 до Конвенції» зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у п.24 рішення від 20.07.2006р. у справі «Сокуренко і Стригун проти України» наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, і, як зазначено Європейською комісією з прав людини у рішенні у справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12 жовтня 1978 року), термін «судом, встановленим законом» у п.1 ст.6 Конвенції передбачає «всю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)».

Для визначення «суду встановленого законом», зокрема для визначення суду належної юрисдикції, у процесуальному законодавстві України, застосовано підхід віднесення до юрисдикції загальних судів всіх справ, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Таким чином, якщо справа не віднесена до юрисдикції інших (господарських чи адміністративних) судів, то вона підлягає розгляду загальним судом.

Проте, наскільки б чітко законодавцем не було визначено систему судів та їх юрисдикцію, - практика застосування відповідних норм неодмінно потребуватиме чітких правил. Забезпечення єдиного підходу до формування сталості та єдності судової практики, в тому числі визначення юрисдикційності того чи іншого спору, відповідно до ст.36 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» має забезпечити Верховний Суд. На важливість забезпечення єдності та сталості судової практики вказує наявність в процесуальних кодексах України положень про те, що підставою перегляду судових рішень Великою Палатою Верховного Суду є порушення предметної чи суб`єктної юрисдикції. З цього приводу Європейський суд з прав людини неодноразово встановлював порушення Україною Конвенції через виникнення так званих юрисдикційних конфліктів між національними судами (mutatis mutandis рішення від 09.12.2010р. у справі «Буланов та Купчик проти України» («Bulanov and Kupchik v.Ukraine», заяви №7714/06 та №23654/08), в якому ЄСПЛ встановив порушення п.1 ст.6 Конвенції щодо відсутності у заявників доступу до суду касаційної інстанції з огляду на те, що відмова Вищого адміністративного суду розглянути касаційні скарги заявників всупереч ухвалам Верховного Суду України не тільки позбавила заявників доступу до суду, але й знівелювала авторитет судової влади.

З цього приводу, ЄСПЛ також зазначав, що держава має забезпечити наявність засобів для ефективного та швидкого вирішення спорів щодо судової юрисдикції (§ 27-28, 38-40); рішення від 01.12.2011р. у справі «Андрієвська проти України» («Andriyevska v. Ukraine», заява №34036/06), в якому ЄСПЛ визнав порушення п.1 ст.6 Конвенції.

Вказане зумовлено тим, що заявнику має бути забезпечено доступ до правосуддя, що включає і розгляд скарги по суті, навіть в іншому, ніж це передбачено законом, судочинстві, оскільки перешкоди до розгляду у належному судочинстві виникли у зв`язку з процесуальною діяльністю суду. Аналогічні по своїй суті висновки висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21.11.2018р. у справі №243/5078/17, від 12.12.2018р. у справі №490/9823/16-ц, та від 12.12.2018р. у справі №761/12676/17.

Отже, правильне визначення юрисдикції справ має надважливе значення в практиці судів, адже судове рішення, яким навіть правильно вирішено спір по суті, не може вважатися таким, що ухвалене судом, що встановлений законом, якщо при його ухваленні було допущено порушення юрисдикції. Правильне обрання юрисдикції має стати своєрідним наріжним каменем, на якому буде побудований весь розгляд справи. Саме цьому має бути приділені максимальна увага на початку справи.

Таким чином, вбачається, що у даної справі помилково була відкрито провадження.

Проте, розгляд судом непідсудної йому справи може призвести до ухвалення незаконного рішення, обмежити право кожного на судовий захист належним судом, позбавити можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження рішення.

Однак, відповідно до ч.2 цієї ж статті, справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Таким чином, враховуючи, що кожний з учасників справи як позивач, так і відповідач у цивільно-процесуальному судочинстві наділені правом оскаржити остаточне рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, у даному випадку, суд, вже після вирішення питання щодо відкриття провадження, має з`ясувати думку сторін щодо наявності бажання заявити суду про непідсудність даної справи Болградському районному суду Одеської області, оскільки така обстаина з`ясувалася вже після відкриття провадження.

Встановивши зазначенв недоліки для відкриття провадження, суд дійшов висновку, що він може бути усунений представником заявника, тому, відповідно до ч.1ст.185 ЦПК України, встановивши, що заява надійшла до суду без додержання вимог територіальної підсудності, з урахуванням вимог ст.ст.175,177 цього Кодексу, - представнику заявника слід надати можливість усунути також і цей недолік.

Тому, керуючись ст. ст.95,175,177, 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позов Шкапенка Олександра Віталійовича - представника Акціонерного товариства "Акцент-банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Роз`яснити заявнику його право звернутися до Болградського районного суду Одеської області суду з клопотанням про направлення справи за належною підсудністю у строк, не пізніше 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали, або заявити клопотання про продовженнея розгляду справи саме Болградським айонним судом Одеської області за наявності для цього обгрунтованих підстав.

Роз`яснити заявнику, що, в разі неусунення зазначених недоліків, - заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику, що не перешкоджатиме зверненню з нею до суду удруге після усунення її недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Кравцова