Номер провадження № 2-др/521/10/26
01 січня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Громіка Д.Д.,
при секретарі Котигорох Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 204 в м. Одеса заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення суми витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Рішенням Хаджибейського районного суду м. Одеси від 16.12.2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» заборгованість за Договором позики № від 29.05.2025 у розмірі 36400,00 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

22.12.2025 від представника позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА- НОВА» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Особи які беруть участь у справі у судове засідання не з явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь і належним чином, згідно з ч. 4ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. у відповідності до ч.3 ст. 220 ЦПК України, їх присутність сторін не є обов`язковою.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» в заяві про ухвалення додаткового рішення, просив суд розгляд справи провести без його участі, та просив задовольнити вказану заяву.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що при ухваленні вищевказаного рішення не вирішено питання щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно п.3 ч.1 ст.270ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно п.3 ч.1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п. 6 ч.1ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 Постанови №14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Рішення у справі прийняте 16.12.2025 року, яке доставлено до електронного кабінету ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та його представнику 17.12.2025 року та документи на підтвердження факту понесених витрат на правничу допомогу представник позивача подав до суду 22.12.2025 року, тобто протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу представник позивача до суду надав: договір №06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025; заявку № про надання послуг від 02.07.2025 року; платіжну інструкцію №80 від 18.12.2025 року про сплату ТОВ «ІННОВА-НОВА» на користь ОСОБА_2 суми 5000,00 грн. згідно вищевказаної заявки; Акт № приймання-передачі наданих послуг від 19.12.2025 року до договору про надання правничої допомоги.

В матеріалах справи наявний ордер про надання правничої допомоги позивачу ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» адвокатом Андрущенком М.В.

Положеннями статті 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч. 1, 2ст.15ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.137ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Положеннями ч. 4 ст.137ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу із відповідачки на користь позивача у визначеному останнім розмірі є об`єктивними та пропорційними. Враховуючи усі обставини спірних правовідносин у їх сукупності, відповідачкою не заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.270,263-265,354,355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне додаткове рішення складено 05 січня 2026 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова НОВА» (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 10, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя: Д.Д. Громік